Справа № 621/3515/23
Суддя: Вельможна І. В.
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 621/3515/23
Провадження № 2-а/621/23/23
Ухвала

Іменем України

20 вересня 2023 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Вельможна І.В., розглянувши заяву представника позивача адвоката Чепенко Олега Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, старшого державного інспектору відділу впровадження системи автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченка Владислава Олеговича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, третя особа Зміївський відділ державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

в с т а н о в и в:

13.09.2023 адвокат Чепенко О.І., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченка Владислава Олеговича, третя особа Зміївський відділ державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про скасування постанови, в якому просить скасувати постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого у автоматичному режимі, серії №АА00008582 від 16.05.2023, серії № АА 00008583 від 16.05.2023, серії № АА 00008604 від 16.05.2023, відповідно до яких ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафів; провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 за частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Автоматизованою системою документообігу суду 18.09.2023 справу розподілено в провадження судді Зміївського районного суду Харківської області Вельможної І.В.

Разом з позовом до суду надійшла заява представника позивача адвоката Чепенко О.І. про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчих провадженнях АСВП № 72371390, АСВП № 72371513, АСВП № 72371618 відкритих на підставі постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті відносно ОСОБА_1 , Департаментом державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті та які перебувають в провадженні Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, до набрання рішенням по справі законної сили.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що позивач звернувся до суду з позовом з вимогою про скасування постанов серії №АА00008582 від 16.05.2023, серії № АА 00008583 від 16.05.2023, серії № АА 00008604 від 16.05.2023, відповідно до яких ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафів, на підставі яких Зміївським відділом державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавчі провадження АСВП № 72371390, АСВП № 72371513, АСВП № 72371618, та на підставі яких проводяться виконавчі дії.

Оскільки на цей час постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті винесених відносно ОСОБА_1 , перебувають в стані примусового виконання та враховуючи суми штрафів є можливість стягнення зазначеної суми до прийняття рішення судом, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також унеможливити ефективний захист прав, інтересів позивача за захистом яких вона звернулася до суду.

Подальше проведення виконавчих дій у вищевказаних виконавчих провадженнях може призвести до того, що в разі задоволення позову за результатами розгляду даної адміністративної справи позивачу доведеться докласти значних зусиль та витрат для відновлення порушеного права, у тому числі, щодо повернення примусово стягнутих коштів.

Представник позивача вважає заходи забезпечення позову вказані в заяві є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог частини 4 статті 229 Кодексу Адміністративного судочинства України.

Дослідивши доводи позову та заяви представника позивача про забезпечення адміністративного позову, суд дійшов наступного.

Згідно пункту 1 частини 1, частини 2 статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно з частиною 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною четвертою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, відповідно до частини 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, забезпечення позову здійснюється з метою гарантування виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог та спрямоване на те, щоб не допустити настання незворотних наслідків щодо відновлення порушеного права.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (зупинення оскаржуваного рішення).

З огляду на приписи статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, небезпека істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, до вирішення справи по суті не є фактом, який підлягає встановленню, а є елементом аргументації або оціночною категорією.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень закону, застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або неможливість захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів чи необхідність докладання значних зусиль та витрат для їх відновлення, як підстава для забезпечення адміністративного позову, полягає в тому, що на момент подання такого позову у позивача наявні обґрунтовані підстави, підтверджені належними та допустимими доказами, вважати можливим настання юридичних фактів, які призведуть до порушення його прав та законних інтересів.

До вирішення справи по суті суд може застосувати заходи забезпечення позову. Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Відповідно до статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", адміністративно-господарські штрафи стягуються відповідно до закону центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), і зараховуються до Державного бюджету України, крім адміністративно-господарських штрафів, передбачених абзацами чотирнадцятим - шістнадцятим частини першої статті 60 Закону, та плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю, які зараховуються до державного дорожнього фонду.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу у розумінні пункту 7 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження",є виконавчим документом та за умови відсутності її добровільного виконання, вона підлягає примусовому виконанню на підставі Закону України "Про виконавче провадження".

Суд враховує принципи, що висловлені Рекомендацією NR (89)8 про тимчасовий захист у адміністративних справах, прийнятою Комітетом Міністром Ради Європи 13.09.1989.

Так, Комітет Міністрів, виходячи з того, що негайне і повне виконання адміністративних актів, які стали або можуть стати предметом оскарження, спроможні за деяких обставин завдавати інтересам осіб непоправної шкоди і що необхідно, заради справедливості, не допускати таких наслідків, виходячи з доцільності гарантувати особам, які цього потребують, тимчасовий захист з боку судів, не ігноруючи при цьому необхідність забезпечення ефективності адміністративної діяльності, рекомендував урядам держав-членів керуватися в своєму праві та адміністративній практиці, зокрема, наступним.

Згідно з Рекомендаціями, термін "адміністративний акт" означає, відповідно до Резолюції (77) 31 про захист особи стосовно актів адміністративних органів влади, будь-який окремий захід чи рішення, вжитий/прийняте в межах реалізації владних повноважень, який/яке, з огляду на свій характер, безпосередньо впливає на права, свободи чи інтереси осіб.

У випадку, коли у провадженні суду знаходиться позов проти адміністративного акту, і цей суд ще не виніс стосовно нього свого рішення, заявник може вимагати від цього суду або від іншого компетентного судового органу вжити заходів тимчасового захисту стосовно цього адміністративного акта.

Приймаючи рішення щодо необхідності надання особі тимчасового захисту, суд бере до уваги всі фактори та інтереси, які мають відношення до цієї справи. Рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Заходи тимчасового захисту, про вжиття яких розпорядився правомочний суд, можуть мати форму повного або часткового призупинення виконання адміністративного акта, повного або часткового відновлення ситуації, яка існувала на момент прийняття цього адміністративного акта або після його прийняття, а також покладення судом, згідно з його повноваженнями, відповідного обов`язку на адміністративний орган влади.

Таким чином, вжиття заходів забезпечення позову за заявою позивача не є вирішенням публічного-правового спору по суті без фактичного його розгляду судом.

Зупинення стягнення у виконавчих провадженнях АСВП № 72371390, АСВП № 72371513, АСВП № 72371618 відкритих державним виконавцем Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на підставі постанов серії №АА00008582 від 16.05.2023, серії № АА 00008583 від 16.05.2023, серії № АА 00008604 від 16.05.2023 , не скасовує їх чинність, ніяк не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє застосування заходів примусового виконання рішень, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", до вирішення спору в даній справі.

Враховуючи, що позивач оспорює винесені постанови, за якими розпочато процедуру примусового виконання та відповідно до вимог статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України представник позивача довів, що у випадку невжиття заходів забезпечення, існує реальна загроза ускладнення поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку, що такий захід забезпечення позову, як зупинення на час розгляду справи дій, безпосередньо направлених на стягнення з позивача штрафу за оскаржуваними постановами є співмірним, доцільним і необхідним та застосовується з метою запобігання неправомірного стягнення з боржника грошових коштів за оскаржуваними постановами, у разі можливого задоволення позову.

З огляду на викладене, суд вбачає підстави для задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову.

На підставі наведеного та керуючись статтями 150-157, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Заяву представника позивача адвоката Чепенко Олега Івановича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, старшого державного інспектору відділу впровадження системи автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченка Владислава Олеговича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, третя особа Зміївський відділ державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити.

Зупинити до набрання судовим рішенням у справі № 621/3515/23 законної сили стягнення (примусове виконання) у виконавчих провадженнях відкритих Зміївським відділом державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції:

- ВП № 72371513 відкритого 27.07.2023 на підставі постанови № АА 00008582 виданої Департаментом державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті 16.05.2023 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у сфері безпеки дорожнього руху у справах про адміністративне правопорушення у розмірі 34 000, 00 грн.;

- ВП № 72371618 відкритого 27.07.2023 на підставі постанови № АА 00008604 виданої Департаментом державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті 16.05.2023 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у сфері безпеки дорожнього руху у справах про адміністративне правопорушення у розмірі 17 000, 00 грн.;

- ВП № 72371390 відкритого 27.07.2023 на підставі постанови № АА 00008583 виданої Департаментом державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті 16.05.2023 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у сфері безпеки дорожнього руху у справах про адміністративне правопорушення у розмірі 34 000, 00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає до негайного виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити сторонам до відома та уповноваженим органам для виконання.

Суддя :