Справа № 200/1139/23
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року справа №200/1139/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року у справі № 200/1139/23 (головуючий І інстанції Крилова М.М.) за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач) про зобов`язання виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати страхових виплат за період з 1 жовтня 2016 року відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 року №159.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21.04.2023 року позов задоволений: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати страхових виплат за період з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2020 року відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 року № 159.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апелянт вважає, що відсутні правові підстави для виплатити позивачу згідно ст. 4 Закону № 2050 компенсації втрати грошових доходів пенсії, оскільки умовою виплати такої компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів; з моменту прийняття рішення суду відповідачем нараховано та виплачено позивачу компенсацію в місячний строк, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23.10.2020 року у справі № 200/8529/20, залишеному без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 1 лютого 2021 року, зокрема, зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області відновити нарахування та виплату позивачу щомісячної страхової виплати та сплатити заборгованість з 1 жовтня 2016 року.

Представник позивача 6 березня 2023 року звернувся до відповідача з адвокатським запитом щодо надання інформації про виконання рішення суду від ід 23.10.2020 року у справі №200/8529/20-а та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати страхових виплат.

Листом від 14.03.2023 року № 04-02-654 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області повідомило, що Управлінням протягом лютого та березня 2021 року проведено роботу щодо встановлення зв`язку з ОСОБА_2 та отримання його особового банківського рахунку, відкритого в АТ «Державний ощадний банк України». Після вищевказаних дій у квітні 2021 року постановою Слов`янського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 07.04.2021 року № 0536/7115/7115/23 на виконання судового рішення було нараховані щомісячні страхові виплати за період з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2020 року. Нараховані кошти перераховані на особовий банківський рахунок позивача також у квітні 2021 року, отже порушення строків їх виплати у разі затримки на один календарний місяць і більше після винесення постанови щодо їх нарахування не виявлено. Тобто, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23.10.2020 року у справі № 200/8529/20-а управлінням виконано у повному обсязі та вимога щодо виплатити компенсації є безпідставною.

За ст. 1 Закону України від 19.10.2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон № 2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно статті 2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення), сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

За п. 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженому постановою КМУ від 21 лютого 2001 року № 159 (далі Порядок № 159), компенсації підлягають грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і які не мають разового характеру, разом із сумою індексації: у редакції, чинній до 14 квітня 2022 року про це зазначено у першому абзаці цього пункту, у чинній редакції у шостому абзаці.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (ст. 3 Закону № 2050-III).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 Закону № 2050-III).

За ст. 7 Закону № 2050-III відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Відповідальність власника або уповноваженого ним органу (особи) за несвоєчасну виплату доходів визначається відповідно до законодавства.

Використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 вказаного Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічна правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 13 січня 2020 року у справі № 803/203/17, від 15 жовтня 2020 року у справі № 240/11882/19.

Відповідачем у квітні 2021 року на виконання рішення суду у справі № 200/8529/20-а нараховано та виплачено позивачу щомісячні страхові виплати за період з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2020 року.

Враховуючи наявність факту несвоєчасної виплати позивачу щомісячних страхових виплат за період з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2020 року, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходів.

Крім того, необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону № 2050-III, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, або відмовити у її виплаті. А тому тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

Судом враховано правову позицію Верховного Суду в постанові від 9 червня 2021 року у справі № 240/186/20.

За матеріалами справи представник позивача звертався до відповідача із заявою про виплату компенсації втрати частини доходу. Таким чином, позивачем дотримано, визначеної Законом № 2050-III, умови щодо звернення до відповідача із заявою про виплату відповідної компенсації.

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про зобов`язання відповідача виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати страхових виплат за період з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2020 року відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 року № 159.

При цьому, суд першої інстанції допустив описку в абзаці 2 резолютивної частини рішення в найменуванні пенсійного органу, якого зобов`язано вчинити певні дії та помилково зазначив - Головне управління Пенсійного фонду України, замість Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яку суд першої інстанції за власною ініціативою або за заявою сторони, може виправити в порядку ст. 253 КАС України.

На підставі встановлених обставин справи та наведених нормативно-правових норм, які регулюють спірні відносини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно вирішив справу, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року у справі № 200/1139/23 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 20 вересня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко