Справа № 200/2024/23
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року справа №200/2024/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Кайдашова Віталія Сергійовича на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2023 р. у справі № 200/2024/23 (головуючий І інстанції Куденков К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ, відповідач), в якому просить зобов`язати відповідача задовольнити заяву позивача від 31.01.2022 і виплатити йому недоотриману пенсію ОСОБА_2 у зв`язку з його смертю.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що відповідачем протиправно відмовлено йому, як спадкоємцю, в отриманні недоотриманої його батьком пенсії. У позовній заяві зазначено, що ОСОБА_1 , будучи рідним сином померлого ОСОБА_2 , проживав разом із батьком з 01.11.2016 до моменту його смерті. На підтвердження зазначеного позивач вказує, що ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , проте відповідно до довідки № від 24.11.2014 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, останній з 2014 року був зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2 . Позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Проте відповідно до Довідки № від 01.11.2016 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Вказує, що місце реєстрації збігається з адресою померлого батька.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2023 р. у справі № 200/2024/23 в задоволенні позову відмовлено.

Представник позивача не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області під час розгляду заяви ОСОБА_1 щодо виплати йому, як спадкоємцю першої черги, заборгованості з військової пенсії померлого батька всупереч вимогам викладеним у Порядку не взято до уваги ті обставини, що як скаржник, так і його померлий батько залишили непідконтрольну територію та проживали (були зареєстровані як ВПО) за однією адресою, у тому числі й на момент смерті батька.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого 01.12.2001.

Поивач до суду надав копію довідки від 01.11.2016 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, за якою ОСОБА_1 перемістився з м. Донецьк до АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 16.11.1956 позивач є сином ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ).

Також до суду надана копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серія НОМЕР_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 15 грудня 2021 року складено відповідний актовий запис № 1161.

У вказаному свідоцтві зазначено, що місцем смерті є м. Донецьк Донецької області.

У копії паспорта громадянина України ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 , виданого 06.11.2001 зазначено, що адресою реєстрації ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії довідки від 24.11.2014 № про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції установлено, що ОСОБА_2 10.11.2014 перемістився до АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 67824073 від 16.12.2021 установлено, що до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є: реєстрація спадкової справи № 68865698. Відповідно до якого спадкодавець є ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач звернувся до ГУ ПФУ з заявою від 31.01.2022 якою просив виплатити йому, як спадкоємцю першої черги, заборгованість з військової пенсії його батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Листами ГУ ПФУ від 10.01.2022 № 0500-1808-8/2719, від 23.02.2023 № 0500-0203-8/15994, від 03.04.2023 № 0500-0204-8/26783 і від 26.04.2023 № 2800-030203-8/23101 повідомлено державному нотаріусу і адвокатам позивача про те, що відповідно до пунктів 2.22, 2.26 Порядку № 22-1, установлено, що згідно із паспортом громадянина України серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Згідно із паспортом громадянина України серія НОМЕР_4 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Роз`яснено, що оскільки адреси проживання відрізняються, виплатити недоотриману пенсію за померлого ОСОБА_2 не є можливим.

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 15.12.2021 у справі № 226/3782/21 задоволено заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Мирноградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті. Встановлено факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Донецьку ОСОБА_2 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 на х. Братчиков Біловського району Курської області.

У вказаній справі судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 . Місце проживання ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеної з м. Донецька особи зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначено, що 12.10.2021 в м. Донецьку видане свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_5 , відповідно до якого останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьку. На підтвердження смерті ОСОБА_2 медичним закладом м. Донецька видане лікарське свідоцтво про смерть №12 з довідкою про причину смерті, у якій датою і місцем смерті ОСОБА_2 вказані ІНФОРМАЦІЯ_2 , м. Донецьк, причинами смерті зазначені: хронічна мозкова недостатність ІІІ ст., церебральний атеросклероз (а.с.9). Поховання померлого здійснено на цвинтарі ІНФОРМАЦІЯ_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На підтвердження смерті ОСОБА_2 медичним закладом м. Донецька видане лікарське свідоцтво про смерть №12 з довідкою про причину смерті, у якій датою і місцем смерті ОСОБА_2 вказані ІНФОРМАЦІЯ_2 , м. Донецьк, причинами смерті зазначені: хронічна мозкова недостатність ІІІ ст., церебральний атеросклероз. Поховання померлого здійснено на цвинтарі ІНФОРМАЦІЯ_4 16.10.2021. Судом за клопотанням заявника опитано свідка ОСОБА_3 , який, будучи дальнім родичем заявника, підтвердив суду факт і обставини смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьку.

Спірні правовідносини виникли з приводу наявності підстав дя виплати позивачу недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 на підставі ч. 1 і ч. 2 ст. 52 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою 1 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з приписами ст. 91 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII Про пенсійне забезпечення передбачено, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

При цьому, п. 16 розділу XV Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV) установлено

До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону № 1058-IV передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Закону № 1058-IV члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

Водночас ст. 3 ст. 52 Закону № 1058-IV передбачено, що в разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

З наведеного висновується, що недоотриману у зв`язку зі смертю пенсіонера пенсію особа, яка має відповідне право, може отримати у встановленому ч. 1 і ч. 2 ст. 52 Закону № 1058-IV порядку або в порядку спадкування.

Отримати недоотриману у зв`язку зі смертю пенсіонера пенсію на підставі ч. 1 і ч. 2 ст. 52 Закону № 1058-IV можуть наступні особи:

1) Члени сім`ї пенсіонера, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті;

2) Непрацездатні члени сім`ї пенсіонера, які зазначені в частині другій статті 36 Закону№ 1058-IV та які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Водночас правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, про що зазначено в ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України

Зі змісту позовної заяви випливає, що позивач вважає себе членом сім`ї померлого ОСОБА_2 , що проживав з ним на день його смерті.

На підтвердження вказаної обставини позивач посилається лише на зазначені довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.

Проте суд відхиляє вказані довідки як доказ спільного проживання позивача та його батька, оскільки, як встановлено судом, на момент смерті ОСОБА_2 проживав у АДРЕСА_1 ), що підтверджується, зокрема, свідоцтвом про його смерть, а також рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 15.12.2021 у справі № 226/3782/21.

Суд вважає, що довідка від 24.11.2014 № про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, лише підтверджує, що ОСОБА_2 10.11.2014 перемістився до АДРЕСА_2 . З огляду на встановлені судом обставини ця довідки не підтверджує проживання ОСОБА_2 на день його смерті за адресою: АДРЕСА_2 .

До суду не надано жодних доказів того, що позивач проживав з ОСОБА_2 на день смерті за адресою з АДРЕСА_1 .

Суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 52 Закону № 1058-IV умовою для виплати коштів на підставі цього законодавчого припису визначає саме спільне проживання, а не присутність на день (на момент смерті), періодичний догляд тощо.

Крім того, до суду не надано доказів та у позовній заяві не наведено аргументів щодо належності позивача до наступної категорії осіб: Непрацездатні члени сім`ї пенсіонера, які зазначені в частині другій статті 36 Закону№ 1058-IV та які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Стаття 91 Закону України Про пенсійне забезпечення також не може бути застосована у спірних правовідносинах, оскільки судом не було встановлено, що на момент смерті ОСОБА_2 позивач спільно проживав ним, був пов`язаний спільним побутом та мав взаємні права та обов`язки.

На підставі наведеного суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для виплати позивачу недоотриману у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 пенсії в передбаченому ч. 1 і ч. 2 ст. 52 Закону № 1058-IV порядку.

Наведене не спростовує право позивача на отримання недоотриманої у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 пенсії в порядку спадкування.

Проте в межах цієї справи суд не може розглянути питання щодо виплати позивачу недоотриманої у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 пенсії в порядку спадкування, оскільки відповідні правовідносини можуть бути розглянуті в прядку цивільного судочинства, а не в межах адміністративної справи (зазначене відповідає висновками Верховного Суду, які наведені в постанові від 04.09.2019 у справі № 750/7865/18, а також у постанові від 27 березня 2019 року у справі №286/3516/16).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника позивача Кайдашова Віталія Сергійовича на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2023 р. у справі № 200/2024/23 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2023 р. у справі № 200/2024/23 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 19 вересня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко