Справа № 500/4958/23
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4958/23

21 вересня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника - адвоката Кардаша В`ячеслава Анатолійовича звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 27.07.2023 №66 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, починаючи з моменту звернення за призначенням пенсії, а саме з 21.07.2023.

В обґрунтування позову вказано, що позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 27.07.2023 №66 їй відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із ненаданням пільгової довідки.

Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача та звертає увагу, що стаж її роботи в Дарницькому шовковому комбінаті на посаді ткача, яка віднесена до відповідних професій, робота на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, підтверджується належними записами трудової книжки.

ОСОБА_1 стверджує, що її пільговий стаж складає більше 20 років, що є достатнім для призначення пенсії. З огляду на вказане позивач звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

23.08.2023 до суду від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказано, що 21.07.2023 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії.

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийняло рішення №66 від 27.07.2023 про відмову у призначенні пенсії.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на пенсію на пільгових умовах незалежно від останнього місця роботи мають робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затвердженим у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583, затверджено список текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Представник відповідача покликається на норми Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок) та вказує, що після 21.08.1992 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи із шкідливими і важкими умовами праці, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації робочих місць, передбачених постановою Кабінету Міністрів України 01.08.1992 №442.

Також за вимогами Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та уточнюючу довідку, передбачену Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Крім того, відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Звернуто увагу, що згідно з доданими документами до страхового стажу позивача враховано всі періоди. Пільговий стаж відсутній, оскільки позивач до заяви про призначення пенсії не долучила пільгову довідку, передбачену додатком №5 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Серед іншого, представник відповідача зауважує, що призначення пенсії відноситься до дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду України, тому суд може лише зобов`язати пенсійний орган повторно розглянути заяву про призначення пенсії.

З огляду на викладене Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити в задоволенні позову повністю (а.с.15-20).

25.08.2023 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Останній зазначає про помилковість покликань відповідача на умови призначення пільгових пенсій за Списком № 1 та № 2. В даному випадку мова йде про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позивач працювала на посаді ткача в Дарницькому шовковому комбінаті, така посада передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 583 від 12.10.1992.

Покликаючись на практику Верховного Суду в аналогічній справі, стверджує, що у випадку наявності в трудовій книжці всіх необхідних записів, підтверджуючі довідки непотрібні.

Крім того, вказує на наявність підстав для зарахування позивачу до стажу роботи за спеціальністю періоду навчання в технічному училищі (а.с.24-25).

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 21.07.2023 у віці 56 років звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 27.07.2023 №66 розглянуто заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 21.07.2023 та відмовлено їй в призначенні пенсії.

У рішенні вказано, що страховий стаж особи становить 27 років 04 місяці 11 днів. Пільговий стаж відсутній.

За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи.

Право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відсутнє, оскільки заявниця не представила пільгову довідку, передбачену додатком №5 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12.08.1993 №637 (а.с.3 зворот).

Позивач не погоджується з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, вважає його протиправним та таким, що порушує її право на соціальний захист, а тому звернулася до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення, дії відповідача як суб`єкта владних повноважень, що є предметом цього позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон № 1788-ХІІ) та Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затвердженим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і за наявності стажу зазначеної роботи не менше 20 років.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, вік позивача станом на день подання заяви про призначення пенсії становив 56 років 02 місяці, відтак вона досягла необхідного віку для призначення пенсії відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону №1058-IV.

Вказана правова норма пункту 6 частини другої статті 114 Закону №1058-IV, крім віку, передбачає наявність не менше 20 років стажу роботи у робітниць текстильного виробництва, зайнятих на верстатах і машинах, за списком виробництв і професій, затвердженим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як слідує з оскаржуваного рішення, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відмовило позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, оскільки заявниця не надала пільгову довідку, передбачену додатком №5 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З цього приводу суд зазначає таке.

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується, серед іншого, також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі (пункт д частини третьої статті 56 Закону № 1788-XII).

Як встановлено статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Судом встановлено, що розділ Відомості про роботу трудової книжки серії НОМЕР_1 містить запис про навчання ОСОБА_1 в Київському технічному училищі №4 з 01.09.1982 по 24.07.1984, а також такі записи про трудову діяльність у спірний період:

27.07.1984 зарахована ткачем 5 розряду в ткацький цех №4 Дарницького шовкового комбінату,

31.05.2003 звільнена у зв`язку з скороченням штату (а.с.6 зворот-7).

Водночас зазначена посада ткач передбачена Списком текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 583, що був чинний на період роботи позивача.

Суд звертає увагу, що дійсно нормами пункту 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.

Поряд з цим такий порядок підтвердження трудового стажу є обов`язковим в разі відсутності в трудовій книжці відомостей про роботу.

Проте судом досліджено копії трудової книжки позивача та встановлено, що трудова книжка НОМЕР_1 містить відомості, що підтверджують пільговий трудовий стаж ОСОБА_1 у період з 25.07.1984 по 31.05.2003 в Дарницькому шовковому комбінаті на посаді ткача.

З огляду на викладене відсутність уточнюючої довідки підприємства не може бути безумовною підставою для відмови зарахувати спірний період до пільгового стажу.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 17.01.2023 у справі 392/1357/17(2-а/392/109/17).

Також суд звертає увагу відповідача на незастосовність до спірних правовідносин Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки, як указано в самому Порядку (пункт 1), він регулює застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до підпунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону №1788-ХІІ, а відтак не поширює свою дію на обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту «є» статті 13 цього Закону, якому в даному випадку кореспондує пункт 6 частини другої статті 114 Закону №1058-IV.

Аналогічна позиція у подібних правовідносинах була висловлена Верховним Судом у постановах від 30.09.2019 у справі №161/2639/17, від 20.12.2019 року у справі №161/17750/16-а, від 15.06.2020 у справі №607/2233/17.

Таким чином, з огляду на вищевказане, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області протиправно відмовило позивачу у зарахуванні періоду її роботи з 25.07.1984 по 31.05.2003 в Дарницькому шовковому комбінаті на посаді ткача до пільгового стажу за Списком текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років.

Такий спірний період підлягає до зарахування при обчисленні пільгового стажу позивача при визначенні права на призначення пенсії за віком.

Крім того, суд зауважує, що гарантії соціального захисту учня, слухача та випускника професійно-технічного навчального закладу визначені у статті 38 Закону України від 10.02.1998 №103/98-ВР «Про професійну (професійно-технічну) освіту».

Частиною першою статті 38 цього Закону передбачено, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти повинен бути зарахований до трудового стажу здобувача освіти, в тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, за наявності двох умов, а саме: 1) якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу не перевищує три місяці; 2) якщо особа зарахована на роботу за набутою професією.

Судом встановлено, що позивач у період з 01.09.1982 по 24.07.1984 проходила навчання у Технічному училищі №4 м. Києва, здобувши професію ткача, що підтверджується копією атестата №2620 від 24.07.1984 (а.с.3).

Як вже було вказано, відповідно до записів трудової книжки, починаючи з 25.07.1984 ОСОБА_1 працювала ткачем у Дарницькому шовковому комбінаті.

Отже, зазначене дає підстави дійти висновку про дотримання позивачем передбачених законодавством умов для віднесення часу її навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти до стажу, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників.

Перевіряючи дотримання критеріїв, яким має відповідати рішення, дії суб`єкта владних повноважень, визначених частиною другою статті 2 КАС України, суд вважає, що такі не дотримані, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені законами України, не обґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення дій.

З огляду на вказане рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 27.07.2023 №66 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та підлягає скасуванню.

У цій частині позов підлягає задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону №1058-IV, слід зазначити таке.

Позивач на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії досягла віку 55 років, її загальний страховий стаж складає 27 років 4 місяці 11 днів, пільговий стаж з урахуванням спірних періодів становитиме більше 20 років.

Щодо дати, з якої позивачу могла б бути призначена пенсія, то суд зауважує, що за приписами пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З аналізу наведеної норми Закону №1058-ІV вбачається, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося до спливу трьох місяців з дня виникнення права на призначення такої пенсії.

Матеріалами справи підтверджено, що 55-річного віку позивач ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) досягла 02.05.2022. Із заявою про призначення пенсії звернулася 21.07.2023, тобто після спливу трьох місяців з дня досягнення нею пенсійного віку. Відтак позивач має право на призначення пенсії з 21.07.2023 - з дня звернення за пенсією.

Водночас саме відповідач наділений дискреційними повноваженнями з питань призначення та виплати пенсії або прийняття рішення про відмову у її призначенні, а тому суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб`єкта владних повноважень. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Обчислення (розрахунок) страхового стажу, необхідного для призначення пенсії належать до повноважень пенсійного органу і суд позбавлений можливості за таких умов вирішувати питання про призначення пенсії за віком.

З огляду на викладене вище, відповідно до частини другої статті 9 КАС України (якою передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень) наявні підстави для виходу за межі позовних вимог з метою ефективного захисту прав позивача та прийняття рішення про зобов`язання відповідача повторно розглянути відповідну заяву позивача про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах період роботи ОСОБА_1 з 25.07.1984 по 31.05.2003 в Дарницькому шовковому комбінаті на посаді ткача, а також час навчання у Технічному училищі №4 м. Києва з 01.09.1982 по 24.07.1984.

Враховуючи встановлені обставини справи, позовні вимоги слід задовольнити частково.

Оскільки позов задоволено частково, то відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області підлягає судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 536,80 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції від 08.08.2023 (а.с.9).

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 258, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 27.07.2023 №66 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву про призначення з 21.07.2023 ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення, та зарахувавши ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, період роботи в Дарницькому шовковому комбінаті на посаді ткача з 25.07.1984 по 31.05.2003, а також час навчання у Технічному училищі №4 м. Києва з 01.09.1982 по 24.07.1984.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість грн 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі, 3, місто Тернопіль, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Повний текст рішення складено та підписано 21 вересня 2023 року.

Суддя Чепенюк О.В.