Справа № 200/5183/22
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року справа №200/5183/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Компанієць І.Д., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 р. у справі № 200/5183/22 (головуючий І інстанції Чекменьов Г.А.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

13 грудня 2022 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Маруценка С.В. звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просила: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.12.2021 про відмову у призначенні позивачу пенсії із зниженням пенсійного віку за нормами п.2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за Списком №2; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 20.04.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, із зарахуванням до страхового стажу період перебування ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку з 05.01.1990 по 04.01.1993, із зарахуванням до страхового та пільгового стажу періоду її роботи в ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля з 01.04.2013 по 09.10.2016, з 28.02.2017 по 30.06.2018.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач з формальних підстав повторно відмовив у призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України №1058-VI та Закону України №1788-VI. Прийняте відповідачем рішення підлягає скасуванню, оскільки пільговий стаж підтверджено трудовою книжкою та рішенням суду від 15.09.2021 у справі №200/9736/21.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 р. у справі № 200/5183/22 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.12.2021 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії із зниженням пенсійного віку за нормами пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за Списком №2. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.04.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 із зарахуванням до страхового та пільгового стажу періоду роботи в ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля з 01.04.2013 по 09.10.2016, з 28.02.2017 по 30.06.2018.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до наданих документів загальний страховий стаж позивача складає 21 рік 06 місяців 10 днів. В тому числі стаж підземної роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 02 роки 06 місяців.

Зазначив, що період роботи позивача в ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля з 01.04.2013 по 09.10.2016, з 28.02.2017 по 30.06.2018 не зарахований у зв`язку з ненаданням позивачем наказів про проведення атестації посади позивача, довідок про характер умов праці та про зайнятість у шкідливих умовах праці повний робочий день в управлінні відсутні законі підстави для зарахування до пільгового стажу вищевказаних періодів роботи.

Щодо позовних вимог про зарахування періоду роботи по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку з 05.01.1990 по 04.01.1993 відповідач зазначив, що позовні вимоги в цій частині є безпідставними, оскільки цей період зарахований до загального страхового стажу в добровільному порядку відповідно до розрахунку стажу, який наявний в матеріалах справи.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 є громадянкою України.

20.04.2021 року ОСОБА_1 звернулась до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 26.04.2021 №85 позивачу відмовлено в призначенні пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Вказане рішення позивач оскаржила в судовому порядку.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.09.2021 в справі №200/9736/21 скасовано рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 26.04.2021 №85 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зобов`язано повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 із зарахуванням до страхового та пільгового стажу періоду роботи у ВП Шахта 1/3 Новогродівська ДП Селидіввугілля з 01.07.2018 по 31.12.2020, до страхового стажу періоду роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010 у ВП Охрана ДП Селидіввугілля.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року у справі №200/9736/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 20.04.2021 про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України №1058-VI та Закону України №1788-VI.

В результаті розгляду заяви позивача відповідачем прийнято рішення від 29.12.2021, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з тим, що до страхового стажу не зараховано догляд за дитиною до 3-х років, оскільки свідоцтво про народження дитини необхідно підтвердити паспортом, а також до пільгового стажу період роботи в ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля з 01.04.2013 по 09.10.2016, з 28.02.2017 по 30.06.2018, у зв`язку із ненаданням наказів про атестацію робочих місць.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначається, в тому числі, пенсія за віком.

За приписами пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

50 років - по 31 березня 1965 року включно;

50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року;

51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року;

51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року;

52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року;

52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року;

53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року;

53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року;

54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року;

54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року;

55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-XII та частини 1 статті 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (пункту 3 Порядку № 383).

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно із пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно із пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 рок у справі № 520/15025/16-а дійшла висновку, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Отже, обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців). Порушення цього обов`язку у формі непроведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.

Позивачем надані копії наказів ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля від 28.02.2017 №450 та від 10.10.2011 № 2169-А про атестацію робочих місць.

Враховуючи викладене, суд вважає, що період роботи позивача в ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля з 01.04.2013 по 09.10.2016, з 28.02.2017 по 30.06.2018 підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком № 2.

Відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі №200/9736/21 саме з 20.04.2021 року позивач набула право на призначення пенсії, проте пенсійним органом рішенням від 29.12.2022 безпідставно відмовлено у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку за нормами пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за Списком №2.

Зважаючи на наведене, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.12.2022 про відмову у призначенні позивачу пенсії за нормами пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за Списком №2 оскільки воно не відповідає встановленим обставинам та приписам закону і підлягає скасуванню, через що позовні вимоги у вказані частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зарахування періоду по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку з 05.01.1990 по 04.01.1993, відповідач зазначив, що цей період зарахований до загального страхового стажу в добровільному порядку відповідно до розрахунку стажу, який наявний в матеріалах справи.

У форми РС-право на пенсію, який представлений позивачем разом із рішенням від 26.04.2021 №85 про відмову у призначенні пенсії, стаж розрахунку містить зарахування періоду знаходження позивача по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку з 05.01.1990 по 04.01.1993 3 роки. Отже, позовні вимоги в цій частині не підлягають судовому вирішенню через відсутність спору на час розгляду справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 р. у справі № 200/5183/22 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 р. у справі № 200/5183/22 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 19 вересня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.В. Геращенко

І.Д. Компанієць