Справа № 400/7043/23
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2023 р. № 400/7043/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А. розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,Миколаїв,54020,
про:визнання протиправним рішення від 07.06.2023 року № 20 в частині; зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі - відповідач), в якому просить

- визнати протиправним та скасувати рішення від 07.06.2023 № 20, в частині розміру утримання у відсотках від щомісячної грошової винагороди судді (58%) і відповідному грошовому виразі (107286,08 грн);

- зобов`язання відповідача призначити довічне щомісячне грошове утримання судді у відставці з 01.06.2023 в розмірі 64% від щомісячної грошової винагороди судді в розмірі 118384,64 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він має право на включення до стажу роботи суддею період роботи на посаді судді 2 місяці 18 днів, період проходження строкової служби 1 рік 1 місяць 16 днів та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) щодо якого була вимога визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді 1 рік 28 днів, але зазначений стаж не був протиправно врахований відповідачем, що вплинуло на розмір його щомісячного грошового утримання, а саме воно має складати 64% грошової винагороди судді, замість не вірно розрахованих 58%. Тому, спірне рішення в цій частині підлягає скасуванню.

Ухвалою від 16.06.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в судове засідання та запропонував відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що статтею 137 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402 від 02.06.2016 передбачено вичерпний перелік посад, робота на яких зараховується до стажу роботи на посаді судді. Зарахування іншої діяльності до стажу роботи судді, чинним законодавством не передбачено. Отже, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці розраховано відповідно до статті 137, частини 3 статті 142 Закону № 1402, який склав 107 286,08 грн. (184 976,00 грн. х 58 %). Стаж роботи на посаді судді складає 24 років 7 місяців 2 дні. Відтак, Відповідач не допустив порушення норм чинного законодавства при призначенні Позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та обчисленні стажу роботи на посаді судді. Тому, вимога позивача про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи із розрахунку 64% від грошового утримання судді у розмірі 118 384,64 грн. є необґрунтованою та задоволенню не підлягає

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 25.05.2023 № 528/о/15-23 від 25.05.2023 звільнено позивача з посади судді Миколаївського апеляційного суду, у зв`язку з поданням заяви про відставку на підставі п. 4 ч. 6 ст. 126 Конституції України.

При цьому, при прийнятті вищезазначеного стаж позивача був визначений і складає 27 років 4 дні.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 20 від 07.06.2023 позивачу призначено довічне грошове утримання, як судді у відставці, розміром 107 286,08 грн, що еквівалентно розміру 58 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням стажу роботи позивача на посаді судді 24 роки 7 місяців 2 дні, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Не погоджуючись з розміром нарахованого довічного грошового утримання, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд вирішуючи спір між сторонами, виходить з наступного.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Згідно ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно ч. 1 ст. 137 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Згідно п. 34 розділу XII ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

В свою чергу, згідно з ч. 1, 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді, зокрема, судді судів України.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Крім того, згідно ст. 1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» від 10 липня 1995 року № 584/95, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Також, судом встановлено, що рішення Рішенням Вищої ради правосуддя від 25.05.2023 № 528/о/15-23 від 25.05.2023, яким позивача звільнено з посади судді Миколаївського апеляційного суду, у зв`язку з поданням заяви про відставку на підставі п. 4 ч. 6 ст. 126 Конституції України, визначено, що загальний стаж роботи судді Колосовського Сергія Юрійовича, що дає йому право на відставку, становить 27 років 4 дні.

В свою чергу, оскаржуваним рішенням нараховано позивачу щомісячне довічне грошове утримання, розміром 58 % від суми грошової винагороди діючого суддів, враховуючи наявність у позивача 24 роки 7 місяців 2 дні стажу судді.

В свою чергу, позивач вважає, що пенсійний орган, з урахуванням наявних у нього 27 повних років стажу роботи суддею, мав визначити розмір довічного грошового утримання при здійсненні спірного перерахунку на рівні 64 %.

Так, з аналізу вищевикладених по тексту рішення положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вбачається, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

При цьому, за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

В свою чергу, на переконання пенсійного органу, до стажу роботи позивача на посаді судді можуть зараховуватись виключно періоди роботи на посадах, визначених у ч. 1 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Між тим, суд зазначає, що розділом «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» також передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

При цьому, законодавством, яке діяло на момент призначення (обрання) та під час роботи позивача суддею передбачалось право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді періоду проходження строкової військової служби.

Тому, враховуючи зазначені періоди, а також стаж роботи позивача на посаді судді, який на момент виходу його у відставку складав більше 27 років, у позивача є право на призначення довічного грошового утримання, як судді у відставці, розміром 64% від суддівської винагороди судді (50% за 20 років та 14% за наступні роки).

В свою чергу, суд не приймає доводів відповідача про те, що поняття «суддівський стаж» та «стаж роботи на посаді судді» не є тотожними, так як у ст. 137, ст. 142 та п. 34 розділу «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначається лише одне поняття, а саме стаж роботи на посаді судді.

У позовних вимогах, позивач просить суд, зокрема, зобов`язати відповідача призначити щомісячне грошове утримання судді у відставці в розмірі 118 384,64 грн, однак суд зазначає, що повноваження щодо обрахунку розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці в грошовому еквіваленті належить відповідачу. Тому, Суд вказує, що задовольняючи позовні вимоги повністю, суд користується повноваженнями, передбаченими частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: самостійно визначає формулювання резолютивної частини рішення суду, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тому позовні вимоги необхідно задовольнити.

Відповідно ч. 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа лише у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн, враховуючи, що судом задоволено вимоги позивача в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1073,60 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Доказів понесення інших судових витрат до суду не надано.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,Миколаїв,549) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській область (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) від 07.06.2023 № 20, в частині розміру грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у відсотках від щомісячної грошової винагороди судді (58%) і відповідному грошовому виразі (107 286,08 грн).

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській область (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) довічне щомісячне грошове утримання судді у відставці з 01.06.2023 в розмірі 64% від щомісячної грошової винагороди судді, тобто від 184 976 гривень (184 976*64%).

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,Миколаїв,549) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.)

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя І. А. Устинов