Справа № 520/5069/23
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 вересня 2023 року Справа № 520/5069/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сагайдака В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , ) до Військовий мобільний госпіталь (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправним рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

-рішення прийняте стосовно ОСОБА_1 про: - притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення «сувора догана»; - притягнення до підвищеної матеріальної відповідальності; - позбавлення премії у повному обсязі за січень 2023 року, а саме Наказ № 7 від 26.01.2023 року «Про результати службового розслідування», визнати протиправним та скасувати.

В обґрунтування позову зазначено, що дії військової частини є протиправними та такими, що порушують права позивача.

Відповідач своїм правом на надання відзиву не скористався.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.

Керуючись приписами ст. 171, 257, 258 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що позивач проходив військову службу та 25.02.2022 року усним наказом командира в/ч НОМЕР_2 підполковника медичної служби ОСОБА_2 , солдат ОСОБА_1 , разом із групою солдат (4 військовослужбовця), був залишений на обороні та охороні військового містечка після виходу військової частини. Вказана група увійшла до складу зведеного підрозділу військовослужбовців з НОМЕР_3 бригади (ще 12 військових).

Згідно роздавальної (здавальної) відомості № 607 від 25.02.2022 року ОСОБА_1 отримав набої в кількості 8274 шт. ( в кожному цинку по 1260 шт.)

Оскільки ОСОБА_1 мав бойовий досвід та проявив готовність брати участь у бойових діях, він був усно призначений старшим групи військових в/ч НОМЕР_2 у кількості 5 осіб та переданий у підпорядкування офіцеру зі 101 бригади, який залишився старшим над вказаним зведеним підрозділом. Після цього вони зайняли оборону. Будь яких наказів/розпоряджень щодо обов`язків по забезпеченню обліку стрілецької зброї і боєприпасів, ОСОБА_1 не отримав.

26.02.2022 року о 04.00 годині, разом із всіма матеріально відповідальними особами та службовцями РАО, особовий склад в/ч НОМЕР_2 (польовий госпіталь) маршем вирушив з АДРЕСА_2 в евакуацію.

На обороні містечка в/ч НОМЕР_2 був залишений зведений підрозділ, разом із ОСОБА_1 5 військовослужбовців з ВЧ НОМЕР_2 та 12 військовослужбовців з 101 бригади.

Ввечері 26.02.2022 року в/ч НОМЕР_2 повернулась до м. Часів Яр, у зв`язку зі зміною оперативної обстановки.

Разом із частиною до військового містечка повернулись всі матеріально відповідальні особи та службовці РАО, серед яких був також командир взводу матеріально-технічного забезпечення сержант ОСОБА_3 .

Після повернення військової частини, функції охорони в/ч були покладені на інший особовий склад. Солдат ОСОБА_1 був залучений до мобільної групи НОМЕР_3 бригади та на протязі березня квітня 2022 року, у складі вказаної групи здійснював бойові виїзди та приймав участь у проти диверсійних заходах.

Будь яких обов`язків обліку стрілецької зброї та боєприпасів на ОСОБА_1 не покладалось. Вказані набої залишились зберігатися у приміщенні службового кабінету ОСОБА_3 і до їх обліку та зберігання ОСОБА_1 відношення не мав.

В/ч НОМЕР_2 перебувала у м. Часів Яр до травня 2022 року та разом із нею до травня 2022 року там перебували всі матеріально відповідальні особи, службовці РАО та сержант ОСОБА_3 , в кабінеті якого зберігалися зазначені набої, які ще 25.02.2022 року отримав ОСОБА_1 .

У травні 2022 року в/ч НОМЕР_2 вдруге виїхала з м. Часів Яр. Разом із в/ч військове містечко залишили всі матеріально відповідальні особи та службовці РАО, серед яких був також командир взводу матеріально-технічного забезпечення сержант ОСОБА_3 . Сержант ОСОБА_3 , під час евакуації, особисто виніс зі свого кабінету пів цинку набоїв, решту набоїв, які ще 25.02.2022 року отримав ОСОБА_1 , він залишив у своєму кабінеті.

Ті військовослужбовці, що залишились на охороні, перенесли їх до іншого кабінету лікарні та закрили на замок, де вони зберігалися в подальшому. Вказані набої військовослужбовці підрозділу, який залишався у м. Часів Яр, використали за призначенням, що підтверджується поясненнями ОСОБА_4 .

Будь яких обов`язків обліку стрілецької зброї та боєприпасів на ОСОБА_1 не покладалось, ніяких наказів він не отримував.

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 разом із солдатом ОСОБА_5 ( рапорт ОСОБА_5 ) повернулись до в/ч НОМЕР_2 та привезли набої що залишились.

Командир взводу матеріально-технічного забезпечення сержант ОСОБА_3 відмовився їх приймати та ОСОБА_1 здав їх на склад.

Позивач виконуючи наказ командира ВЧ НОМЕР_2 від 21.01.2023 року № 14 «Про призначення службового розслідування » було проведено службове розслідування з метою уточнення причин та умов, що сприяли факту нестачі майна служби ракетно- артилерійського озброєння, яка була виявлена під час інвентаризації у солдата ОСОБА_1 .

Згідно акту службового розслідування проведеного за фактом нестачі майна, яке було виявлено 23.12.2022 року під час інвентаризації та здачі на склад набоїв 5.45 мм солдатом ОСОБА_1 електриком- дизелістом відділення електропостачання взводу матеріально- технічного забезпечення», його обвинувачують у безвідповідальності, що полягає у не оформленні роздавальної (здавальної) відомості при видачі набоїв, чим нібито він допустив нестачу військового майна. Нестача військового майна була виявлена 23.12.2022 року під час інвентаризації.

Згідно пункту 7 Розділу І Порядку проведення службового розслідування затвердженого Наказом Міністерства оборони України21.11.2017 № 608 службове розслідування за фактами завданої шкоди державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, проводиться з дотриманням вимог даного Порядку та положень Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі". Статтею 8 цього Закону передбачено, що посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів. У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб. Розслідування відносно солдата ОСОБА_1 було розпочато практично через місяць після виявлення нестачі майна, 21.01.2023 року Наказ № 14 що є суттєвим порушенням Порядку розслідування, а також фактично місяць матеріально відповідальні особи приховували факт нестачі військового майна, інших осіб які дійсно відповідають за нестачу військового майна за умовами якщо нестача майна дійсно відбулася.

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно із частинами 3, 4 статті 2 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №551-XIV (далі - Дисциплінарний статут), який також встановлює, що усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

За змістом статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Згідно із статті 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Відповідно до статті 4 Дисциплінарного статуту визначає, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно частини 3 статті 5 Дисциплінарного статуту стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».

Стаття 45 Дисциплінарного статуту передбачає, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення

Відповідно до статті 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби).

Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Згідно статті 26 Статуту внутрішньої служби військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до пункту 1 розділу ІV Порядку Порядок № 608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника.

Згідно вимог пункту 9 розділу ІІІ Порядку № 608 посадові (службові) особи Збройних Сил зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених їм питань, а за попередньою згодою керівника - документи чи матеріали відповідно до своїх службових обов`язків.

В свою чергу, згідно пункту 3 розділу ІV військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Правовими нормами розділу V Порядку № 608 визначено, що за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування.

В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.

У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Відповідно до пунктів 1 та 2 розділу VІ Порядку № 608 за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Аналогічні норми закріплені також і в статті 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ, яка окрім права командира прийняти рішення про накладення дисциплінарного стягнення на військовослужбовця, вину якого повністю доведено, також передбачає, що під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Згідно із пунктом 2 розділу VІ Порядку № 608 наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник). У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підставою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни. Для притягнення військовослужбовця до такої відповідальності необхідно, щоб був зафіксований сам факт порушення, вину військовослужбовця повністю доведено, встановлено ступінь його вини та з`ясовано причини і умови, що сприяли вчиненню ним правопорушення. При цьому, з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та визначення ступеня вини, прийняттю рішення про накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення може передувати проведення службового розслідування.

З матеріалів справи вбачається, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 26.01.2023 № 7 "Про результати проведення службового розслідування" за порушення вимог Наказу Міністра оборони України від 29.06.2005 № 359 «Інструкція про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах» зі змінами від 20.10.2015 № 569 солдата ОСОБА_1 , електрика-дизеліста відділення електропостачання взводу матеріально-технічного забезпечення притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення "сувора догана".

Притягненню позивача до дисциплінарної відповідальності передувало службове розслідування, яке призначено наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 21.01.2023 №14 та за результатами якого складено акт службового розслідування.

Звертаючись з позовом до суду, позивач вказує на порушення порядку проведення службового розслідування, що виразилось у неповідомленні їх про підстави проведення службового розслідування, позбавленні прав надавати пояснення з приводу питань, які були предметом дослідження при проведенні службового розслідування, заявляти клопотання про витребування та долучення нових документів, висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування тощо.

Дослідивши вказані доводи, а також матеріали справи, суд встановив, що відповідачем не надано доказів повідомлення позивача про проведення службового розслідування. В матеріалах справи відсутні докази ознайомлення позивача з наказом командира військової частини про проведення службового розслідування в інший спосіб.

Таким чином, враховуючи, що позивач не був повідомлений про проведення службового розслідування відносно них, а відтак він був позбавлений прав, передбачених пунктом 3 розділу ІV Порядку № 608, таких як: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

При цьому, праву військовослужбовця знати підстави проведення службового розслідування та бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування кореспондує обов`язок комісії або військовослужбовця офіцерського складу, якому доручено проведення службового розслідування, довести до відома особи, відносно якої проводиться таке службове розслідування, про призначення службового розслідування та підстави його проведення.

Суд зауважує, що для вирішення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності, суб`єкт владних повноважень має з`ясувати обставини та факти вчинення дисциплінарного проступку, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Однак, під час службового розслідування відповідачем не з`ясовувалися та не досліджувалися обставини щодо наявності чи відсутності у позивача поважних причин щодо не виконання вказаного бойового розпорядження, зокрема шляхом відбирання у них пояснень.

Зокрема, відповідачем не було досліджено та надано оцінку обставинам щодо обов`язків обліку стрілецької зброї та боєприпасів позивача. Зазначені доводи та обставини залишилися поза межами дослідження відповідачем під час проведення службового розслідування, їм не було надано належної правової оцінки в розрізі встановлення факту вчинення позивачами дисциплінарного проступку та відповідності обраного відповідачем виду стягнення критеріям обґрунтованості, співмірності та пропорційності.

Наведене дає підстави для висновку, що в ході службового розслідування не вчинено дій, передбачених Порядком № 608 та спрямованих на досягнення мети і завдань службового розслідування: належним чином не встановлювались обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; не відбирались пояснення; не встановлювались характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, ступень вини військовослужбовця; причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення.

Тобто, відповідачем не вжито всіх заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення.

При цьому, надані суду матеріали службового розслідування містять недоліки, які не дозволяють стверджувати, що обставини вчиненого правопорушення установлені повно і всебічно.

Окрім того, керівництвом військової частини під час прийняття рішення за результатами службового розслідування не надано оцінку за такими критеріями як попередня поведінка військовослужбовців, а також тривалість військової служби в сукупності із повним доведенням вини останніх.

Перевіряючи вплив зазначених порушень на законність притягнення позивачів до дисциплінарної відповідальності суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі № 813/1790/18, згідно з якою ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків і, на противагу йому, принцип формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення. Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність оскаржуваного наказу прийнятого відносно позивача, а також відповідність прийнятого наказу критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України, відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки судовий збір не сплачувався позивачами, відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, - -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , ) до Військовий мобільний госпіталь (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправним рішення, -- задовольнити.

Визнати протиправним Наказ № 7 від 26.01.2023 року «Про результати службового розслідування» стосовно ОСОБА_1 про: - притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення «сувора догана»; - притягнення до підвищеної матеріальної відповідальності; - позбавлення премії у повному обсязі за січень 2023 року.

Скасувати Наказ № 7 від 26.01.2023 року «Про результати службового розслідування» стосовно ОСОБА_1 про: - притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення «сувора догана»; - притягнення до підвищеної матеріальної відповідальності; - позбавлення премії у повному обсязі за січень 2023 року.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21 вересня 2023 року.

Суддя Сагайдак В.В.