Справа № 500/5334/23
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5334/23

21 вересня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. розглянувши в письмовому провадженні, з особливостями передбаченими ст.287 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Великоберезовицької селищної ради про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 15.08.2023 №69416741, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) через представника - ОСОБА_2 звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач, Відділ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Великоберезовицька селищна рада про скасування постанови, в якій просить: визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця від 15.08.2023 про закінчення виконавчого провадження №69416741.

Позов обґрунтовано тим, що постановою Верховного Суду від 18.05.2022 у справі № 500/296/19 зобов`язано Петриківську сільську раду Тернопільського району Тернопільської області затвердити поданий ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,0359 га для індивідуального садівництва у межах села Петриків Тернопільського району Тернопільської області, з урахуванням висновків суду.

Представник позивачки зазначає, що 15.08.2023 старшим державним виконавцем Відділу винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 500/296/19, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 29.06.2022, у зв`язку з тим, що боржник виконав рішення суду та прийняв рішення від 09.08.2023, яким затвердив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 .

Представник позивача вважає, що боржником - Великоберезовицькою селищною радою не повністю виконано рішення суду, зокрема, не передано ділянку у власність ОСОБА_1 а тому відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження.

За таких підстав, вважає спірну постанову державного виконавця протиправною та просить її скасувати, що, власне, і зумовило звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 28.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено справу розглядати суддею одноособово, з урахуванням особливостей, визначених ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Розгляд справи призначено на 07.09.2023.

Ухвалою суду проголошеною в судовому засіданні розгляд справи відкладено на 21.09.2023.

На виконання вимог ухвали суду, Відділом 15.09.2023 подано до суду відзив. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що приймаючи 15.08.2023 постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 500/296/19, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 29.06.2022, старший державний виконавець Герелевич О.М. виходила з того, що Великоберезовицька селищна рада 09.08.2023 прийняла відповідне рішення про затвердження ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,0359 га для індивідуального садівництва у межах села Петриків Тернопільського району Тернопільської області, що є підставою для закінчення виконавчого провадження згідно з п.11 ч.1 ст.39 цього ж Закону. При цьому державний виконавець звернула увагу суду на те, що у виконавчому листі не було жодної вимоги про передачу позивачці у власність земельної ділянки.

Представник позивача позовні вимоги в судовому засіданні підтримав повністю.

Представник відповідача заперечила проти задоволення позову з мотивів, викладених у відзиві.

Представник третьої особи без заявлення самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, вважає, що селищною радою в повній мірі виконано рішення суду, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження є законною та скасуванню не підлягає.

Після оголошеної перерви представниками часників було подано заяви про завершення розгляд справи в письмовому провадженні.

Враховуючи положення ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 та ч.3 ст.268 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду справи у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що постановою Верховного Суду від 18.05.2022 у справі № 500/296/19 зобов`язано Петриківську сільську раду Тернопільського району Тернопільської області затвердити поданий ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,0359 га для індивідуального садівництва у межах села Петриків Тернопільського району Тернопільської області, з урахуванням висновків суду

14.07.2022 постановою державного виконавця Відділу відкрито виконавче провадження №69416741 з примусового виконання виконавчого листа № 500/296/19, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 29.06.2022, про зобов`язання Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області затвердити поданий ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,0359 га для індивідуального садівництва у межах села Петриків Тернопільського району Тернопільської області, з урахуванням висновків суду та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду №500/296/19 від 04.07.2022 замінено боржника у виконавчих листах по справі №500/296/19 з Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області на правонаступника Великоберезовицьку селищну раду Тернопільського району Тернопільської області.

14.07.2022 державним виконавцем Відділу винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження №69416741.

25.07.2022 на адресу Відділу надійшов лист Великоберезовицької селищної ради №1051 від 25.07.2022, згідно якого встановлено наступне. Виконання виконавчого документу унеможливлюється у зв`язку з тим що, згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" від 24.04.2022, а саме пункту 5 розділу І - безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Також встановлено, що згідно відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дана земельна ділянка (кадастровий номер :02:001:3165) знаходиться в арешті згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду №607/23510/19 від 03.10.2019. Вище згадана земельна ділянка передана іншій особі згідно із рішенням Петриківської селищної ради від 27.09.2019 №1983, проте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень скасована згідно наказу Міністерства юстиції України від 05.02.2020 №403/5, оскільки реєстрація права власності особи була здійснена у період коли на дану земельну ділянку було накладено заборону щодо відчуження такої земельної ділянки. Також зазначено, що згідно з листом №10252/22 Тернопільського окружного адміністративного суду щодо відстрочення виконання рішення суду встановлено, що матеріали даної справи знаходяться у Восьмому апеляційному адміністративному суді, і заява Великоберезовицької селищної ради про відстрочку виконання судового рішення буде розглянута після повернення справи із суду апеляційної інстанції. У листі Великоберезовицька селищна рада просить відстрочити виконання постанови №69416741.

29.07.2022 державним виконавцем Відділу винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій.

Вимогою державного виконавця №6560/04.1-24 від 19.09.2022 зобов`язано Великоберезовицьку селищну раду виконати вимоги виконавчого листа №500/296/19, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 29.06.2022.

28.09.2022 на адресу Відділу надійшов лист Великоберезовицької селищної ради №1385 від 26.09.2022, аналогічний за змістом листа №1051 від 25.07.2022.

Вимогою державного виконавця №7496/04.1-24 від 18.11.2022 зобов`язано Великоберезовицьку селищну раду виконати вимоги виконавчого листа №500/296/19, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 29.06.2022.

28.11.2022 на адресу Відділу надійшов лист Великоберезовицької селищної ради №1782 від 25.11.2022, згідно якого встановлено наступне. Великоберезовицькою селищною радою подано заяву про відстрочення виконання рішення до Тернопільського окружного адміністративного суду. Згідно ухвали суду заява була прийнята до розгляду та надано час на усунення недоліків, а саме сплати судового збору. Постановою Кабінету Міністрів України №590 "Про затвердження Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану" затверджено порядок опрацювання бюджетних зобов`язань, взятих головними розпорядниками коштів (оплата судового збору не належить до чергових платежів першої черги і опрацьовується органами казначейської служби після проведення першочергових платежів). Станом на 25.11.2022 боржником повторно подано заяву про відстрочення виконання рішення суду, документи про сплату судового збору додано до заяви.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду №500/296/19 від 20.12.2022 відстрочено виконання судового рішення у справі №500/296/19 за позовом ОСОБА_1 до Великоберезовицької селищної ради про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити дії у зобов`язальній частині строком на тридцять календарних днів з дня припинення і скасування воєнного стану в Україні.

Вимогою державного виконавця №849/04.1-24 від 16.01.2023 зобов`язано Великоберезовицьку селищну раду виконати вимоги виконавчого листа №500/296/19, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 29.06.2022.

30.01.2023 на адресу Відділу надійшов лист, згідно якого встановлено, що відстрочено виконання судового рішення у справі №500/296/19 за позовом ОСОБА_1 до Великоберезовицької селищної ради про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити дії у зобов`язальній частині строком на тридцять календарних днів з дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду №500/296/19 від 23.02.2023 Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.12.2022 про відстрочення виконання судового рішення у справі № 500/296/19 скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні заяви Великоберозовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про відстрочення виконання судового рішення у справі № 500/296/19 відмовлено.

Вимогою державного виконавця №4390/03.1-25 від 06.03.2023 зобов`язано Великоберезовицьку селищну раду виконати вимоги виконавчого листа №500/296/19, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 29.06.2022.

Згідно листа Великоберезовицької селищної ради №461 від 14.03.2023 встановлено, що рішення суду боржником не виконано.

15.03.2023 державним виконавцем Відділу винесено постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 5100 грн.

Вимогою державного виконавця №4869/03.1-25 від 15.03.2023 зобов`язано Великоберезовицьку селищну раду виконати вимоги виконавчого листа №500/296/19, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 29.06.2022.

Згідно листа Великоберезовицької селищної ради №517 від 24.03.2023 встановлено, що вимогу буде розглянуто на засіданні сесії Великоберезовицької селищної ради, яка відбудеться 05.04.2023.

Вимогою державного виконавця №5664/03.1-25 від 10.04.2023 зобов`язано Великоберезовицьку селищну раду виконати вимоги виконавчого листа №500/296/19, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 29.06.2022.

Згідно листа Великоберезовицької селищної ради №628 від 11.04.2023 встановлено, що рішення суду боржником не виконано.

11.04.2023 державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 10200 грн.

11.04.2023 державним виконавцем на адресу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області направлено заяву (повідомлення) про вчинення злочину посадовими особами Великоберезовицької селищної ради.

11.04.2023 державним виконавцем, керуючись вимогами п.11 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №69416741.

Дана постанова була оскаржена до суду та рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року у справі 500/1733/23, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2023, скасована.

Постановою старшого державного виконавця від 10.07.2023 відновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 у справі №500/296/19.

15 серпня 2023 року державним виконавцем, керуючись вимогами п.9 ч.1 ст.39 та ст.40 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №69416741.

Не погоджуючись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість висновків відповідача, і винесених на підставі них спірного правового акта індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VІІІ (далі Закон №1404-VІІІ ).

Положеннями ст.1 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч.1 ст.5 Закону №1404-VIII).

Відповідно до ч.1 і п.1 ч.2 ст.18 Закону№1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (п.1 ч.3, ч.4 ст.18 Закону №1404-VIII).

При цьому, п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як встановлено судом, що у зв`язку з повним виконанням судового рішення (на думку державного виконаця) державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. При цьому як видно зі змісту оскаржуваної постанови та доводів відповідача викладених у відзиві на позов підставою для закінчення виконавчого провадження слугувало прийняття боржником - Великоберезовицькою селищною радою рішення №2175 від 09.08.2023, пунктом 1 якого рада вирішила: "Затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 площею 0,0359 га кадастровий номер :02:001:3165 для індивідуального садівництва, розташованої за адресою с. Петриків, Тернопільський район."

Основні позиції учасників справи зводяться до наступного:

- позивачка не погоджується з тим, що боржник повністю виконав рішення суду, оскільки вважає, що в рішенні Великоберезовицької селищної ради мало бути зазначено про передачу земельної ділянки у власність. Тільки за таких умов рішення Верховного Суду було би повністю виконано;

- відповідач стверджує, що такого формулювання як визначено у рішенні Великоберозовицької селищної ради від 09.08.2023 №2175 є достатньо для повного виконання рішення суду. А в самому рішенні Верховного Суду, ні у виконавчому листі виданому на його виконання, не зазначено жодної вимоги про передачу земельної ділянки у власність стягувачу. Державний виконавець також звертає увагу суду на те, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття позитивного рішення про надання її у власність;

- представник третьої особи без заявлення самостійних вимог на предмет спору у вступному слові та відповідях на запитання головуючого зазначив, що Великоберезовицька селищна рада повністю виконала рішення Верховного Суду щодо затвердження проекту землеустрою ОСОБА_1 , проте передати у власність земельну ділянку не могла з огляду на обмеження встановлені підпунктом 5 пункту 27 прикінцевих та перехідних положень Земельного кодексу України.

Завдання суду у даній справі зводиться до надання відповіді на два взаємопов`язані спірні питання:

1. Чи повністю виконано постанову Верховного Суду від 18.05.2022 у справі №500/296/19 в частині, що підлягала примусовому виконанню на що було видано виконавчий лист від 29.06.2022?

2. Якщо не повністю виконано, то що є повним виконанням постанови Верховного Суду від 18.05.2022 у справі №500/296/19?

Відповіді на поставлені питання містяться у відповідних судових рішеннях, які винесені, як за результатом розгляду основної справи так і за результататми розгляду процесуальних питань пов`язаних з виконанням рішення суду.

Резолютивна частина постанови Верховного Суду від 18.05.2022 у справі №500/296/19 в частині, що підлягала примусовому виконанню, та вимога яка визначена у відповідному виконавчому листі від 29.06.2022 (документ, що підлягав виконанню) сформульована так:

"Зобов`язати Петриківську сільську раду Тернопільського району Тернопільської області затвердити поданий ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,0359 га для індивідуального садівництва у межах села Петриків Тернопільського району Тернопільської області, з урахуванням висновків суду." Як зазначено вище, відповідною ухвалою суду боржника було замінено на процесуального правонаступника - Великоберезивицьку селищну раду.

То ж які висновки зробив Верховний Суд у постанові від 18.05.2022 у справі №500/296/19, які б повинні бути враховані боржником при виконанні судового рішення, а державним виконавцем при здійсненні контролю за виконанням рішення суду. На думку суду першої інстанції, ці висновки зводяться до наступного:

„Отже, системний аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме: 1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність; 2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні); 3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України; 4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі; 5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду."

Вся суть перегляду справи у Верховному Суді зводилась саме до дослідження правомірності дії Петриківської сільської ради на останньому етапі - етапі прийняти відповідного рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Верховний Суд чітко сказав, що ефективно захистити права позивачки можна шляхом зобов`язання Петриківської сільської ради затвердити поданий ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,0359 га для індивідуального садівництва у межах села Петриків Тернопільського району Тернопільської області.

Окрім мотивів викладених в постанові Верховного Суду, відповідь на питання: "чи при затвердженні проекту землеустрою слід передавати ділянку у власність?", міститься і в частині 9 статті 118 Земельного кодексу України.

Так, відповідно до даної норми, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Таким чином, саме з таким формулюванням: "про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність" мало би бути рішення Великоберезовицької селищної ради від 09.08.2023 №2175.

Судом не приймаються до уваги твердження державного виконавця з приводу того, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття позитивного рішення про надання її у власність, з таких мотивів :

По-перше: у справі що розглядалася (№500/296/19) досліджувалась правомірність рішення органу місцевого самоврядування щодо непогодження (незатвердження) проекту землеустрою ОСОБА_1 , а не дозволу на розробку проекту землеустрою.

По-друге: Верховний Суд у постанові від 18.05.2022 описував, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття позитивного рішення про надання її у власність, ще до того моменту поки не осписав ті обставини, що в даній справі позивачка замовила розроблення проекту землеустрою без надання дозволу Петриківської сільської ради, оскільки оскільки у місячний строк Петриківська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області не надала дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, про що 24 вересня 2018 року письмово повідомила відповідача.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про те, що боржником не повністю виконано постанову Верховного Суду від 18.05.2022, зокрема, не передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку орієнтовною площею 0,0359 га для індивідуального садівництва у межах села Петриків Тернопільського району Тернопільської області.

Щодо позиції представника третьої особи з приводу того, що передати у власність земельну ділянку Великоберезовицька селищна рада не могла з огляду на обмеження встановлені підпунктом 5 пункту 27 Прикінцевих та перехідних положень Земельного кодексу України, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Дійсно в рішенні сесії Великоберезовицької селищної ради від 09.08.2023 №2175 міститься посилання на підпункт 5 пункту 27 Прикінцевих та перехідних положень Земельного кодексу України.

Питання застосування даної норми до спірних правовідносин вже було предметом судового дослідження при перегляді Восьмим апеляційним адміністративним судом ухвали Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.12.2022 про відстрочення виконання рішення суду.

Так, постановою ВААС від 23.02.2023 було скасовано ухвалу ТОАС від 20.12.2022 про відстрочення виконання рішення суду. В мотивувальній частині даної постанови суд апеляційної інстанції зазначив наступне:

"У свою чергу, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель» 2698-ІХ від 19.10.2022, який набрав чинності 19.11.2022, внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема, у підпункт 5 пункту 27 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України.

Так, зазначена норма ЗК України містить, зокрема, наступне доповнення на час дії воєнного стану, а саме: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом."

Далі, суд апеляційної інстанції, встановивши, що земельна ділянка площею 0,0359 га в межах села Петриків Тернопільського району знаходиться в постійному користуванні ОСОБА_1 і перебувала в її користуванні до 01.01.2022 року, зроби висновок, що покликання заявника та суду першої інстанції на підпункт 5 пункту 27 розділу X «Перехідні положення» ЗК України не можуть бути застосовані для вирішення питання про відстрочення виконання судового рішення у справі, що розглядається.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи те, що постанова ВААС від 23.02.2023 у справі №500/269/19 набрала законної сили, тому не підлягає додатковому доказуванню та обставина, що обмеження щодо передання земельної ділянки у власність, визначені підпунктом 5 пункту 27 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, до ОСОБА_1 при виконанні постанови Верховного Суду від 18.05.2022, не можуть бути застосовані.

За сукупністю встановлених обставин, суд приходить до висновку про невідповідність оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження від 15.08.2023 №69416741 критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, в контексті ч.2 ст.2 КАС України, позаяк вона винесена передчасно й за відсутності повного реального виконання судового рішення, а отже така є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних рішень.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст.139 КАС України).

Таким чином, оскільки позов підлягає до задоволення, то до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 1073,60 грн. згідно квитанції до платіжної інструкції №86 від 22.08.2023.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про закінчення виконавчого провадження від 15.08.2023 №69416741.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді судового збору сплаченого при поданні позову в розмірі 1073 грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 21 вересня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження/місце проживання: вул. Галицька, 45,м. Івано-Франківськ,76018 код ЄДРПОУ/РНОКПП 43316386);

третя особа:

- Великоберезовицька селищна рада (місцезнаходження/місце проживання: вул. С. Бандери, 26,смт. Велика Березовиця,Тернопільський район, Тернопільська область,47724 код ЄДРПОУ/РНОКПП 04393462) .

Головуючий суддя Осташ А.В.