Справа № 160/9160/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2023 року м. Дніпросправа № 160/9160/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Поспєлової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року (головуючий суддя Дєєв М.В.) у справі №160/9160/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 668к від 13.04.2023 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських відділення поліції № 9 Криворізького РУП ГУНП» в частині, що стосується застосування до поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 9 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0129341) дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 228 о/с від 17.04.2023 року «По особовому складу», згідно із Законом України «Про Національну поліцію» про звільнення за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0129341) поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 9 Криворізького районного управління поліції, з 17 квітня 2023 року;

- поновити старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 9 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКГІП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Підставами позову визначено порушення відповідачем процедури проведення службового розслідування; недоведеність відповідачем факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку; необґрунтоване застосування найсуровішого виду дисциплінарного стягнення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023

року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано встановленими обставинами справи, які, за позицією суду першої інстанції, свідчать про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, суть якого зазначена у висновку службового розслідування; належним чином проведеним службовим розслідуванням щодо встановленого такого факту; дискреційними повноваженнями керівника відповідача щодо обрання виду дисциплінарного стягнення, з урахуванням тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Позиція позивача фактично полягає в тому, що відповідач, за відсутності на те правових підстав, застосував найсуворіше стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Позивач зазначає, що судом першої інстанції не було встановлено, а відповідачем не доведено того, які саме дії позивача підривають авторитет поліції, як підстави для застосування обраного виду дисциплінарного стягнення. Крім цього, як зазначає позивач, при визначенні найсуворішого виду дисциплінарного стягнення, відповідачем не було враховано того, що позивач раніш не притягався до дисциплінарної відповідальності. Також позивач вказує на те, що ним було заявлено клопотання про витребування доказів (матеріалів службового розслідування, інформації про наявність у позивача дисциплінарних стягнень), але судом вказане клопотання задоволено не було, що свідчить про необ`єктивність розгляду судом справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 проходив службу в ГУНП на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 9 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

17.04.2023 року наказом ГУНП № 228 о/с поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 9 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 , звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 17.04.2023 року.

Підставою видання наказу про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції став наказ ГУНП від 13.04.2023 року № 668к, яким на останнього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

У свою чергу, підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 стали матеріали службового розслідування проведеного відповідно до наказу ГУНП від 07.04.2023 № 802, яке проводилось на виконання наказу керівника ГУНП в Дніпропетровській області від 07.04.2023 №802 «Про організацію проведення службового розслідування» за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими поліцейськими відділення поліції №9 Криворізького РУП ГУНП, що призвели до складання 01.04.2023 адміністративних матеріалів за ч.1 ст.130 та ч.2 ст.126 КУпАП відносно поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №9 Криворізького РУП ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку про результати службового розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни було встановлено, що «старший сержант поліції ОСОБА_2 01.04.2023 в умовах воєнного стану, під час дії комендантської години, у позаробочий час, керував автомобілем «Daewoo Lanos», н.з. НОМЕР_2 , по вул. Татарця в с. Вишневе, Криворізького району, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Крім цього, останній перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, а також не мав при собі посвідчення водія, безпідставно відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також, останній надав поліцейським під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП недостовірні дані, своєчасно не повідомив керівництву відділення поліції № 9 Криворізького РУП про факт складання відносно нього адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 та ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Крім цього, старший сержант поліції Борисюк О.С. під час виконання своїх службових обов`язків не вів безперервної відеозйомки за допомогою портативного відеореєстратора, а також допускав його розряджання, допускав виправлення відомостей, що заносяться до постанови про накладення адміністративного стягнення, не в повному обсязі вніс до електронної картки форми ЕАПР відомості про вчинені адміністративні правопорушення громадянами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не провів оцінку ризиків під час винесення термінового заборонного припису стосовно ОСОБА_6 , який вчинив домашнє насильство, не вжив заходів стосовно виявлення фактів неправомірного керування транспортними засобами, щодо яких порушено обмеження, установлені Митним Кодексом України, не проводив роботу щодо розшуку осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісті, не надав керівництву сектору реагування патрульної поліції відомостей, щодо виявлених та задокументованих недоліків утримання вулично-дорожньої мережі, тобто скоїв в умовах воєнного стану проступок, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

У зв`язку з викладеним, за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзацу 2 частини 5 статті 14, абзаців 2, частини 2 статті 16, частини 1 статті 37 Закону України «Про дорожній рух», частини 4 статті 25 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», пунктів 2, 6 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, пункту 7 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, пункту 2 розділу II Інструкції з автоматизованого обліку адміністративних правопорушень, затвердженої наказом МВС України від 04.07.2016 № 595, пункту 4 розділу І, пунктів 1, 2, 3, 11 розділу II Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, затвердженого спільним наказом Міністерства соціальної політики України та МВС України від 13.03.2019 № 369/180, підпунктів 11, 15 пункту 7, пункту 15 посадової інструкції від 05.01.2023 № 22, Присяги поліцейського, що виразилось у порушенні заборони перебування під час дії комендантської години в громадських місцях, керуванні транспортним засобом без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та з ознаками алкогольного сп`яніння, а також не маючи при собі посвідчення водія, безпідставній відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наданні поліцейським під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП недостовірних даних, тобто перешкоджанні поліцейським виконувати їхні обов`язки, не повідомленні керівництва відділення поліції про факт складання адміністративних матеріалів за ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, не веденні безперервної відеозйомки за допомогою портативного відеореєстратора під час виконання службових обов`язків, а також допущенні його розряджання, виправленні відомостей, що заносяться до постанови про накладення адміністративного стягнення, не повному внесенні до електронної картки форми ЕАПР відомостей про вчинені адміністративні правопорушення громадянами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , не проведенні оцінки ризиків під час винесення термінового заборонного припису стосовно ОСОБА_6 , який вчинив домашнє насильство, невжитті заходів стосовно виявлення фактів неправомірного керування транспортними засобами, щодо яких порушено обмеження, установлені Митним Кодексом України, непроведенні роботи щодо розшуку осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісті, ненаданні керівництву сектору реагування патрульної поліції відомостей, щодо виявлених та задокументованих недоліків утримання вулично - дорожньої мережі, тобто скоєнні в умовах воєнного стану проступку, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, застосовано до поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 9 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції ОСОБА_9 (0129341) дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції».

Правомірність та обгрунтованість звільнення позивача із служби в поліції є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно із ч.1 ст.1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників;

дотримуватися норм професійної та службової етики; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Положення ст.ст. 8, 18 Закону України «Про Національну поліцію» та п.1, 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 №1179, покладають на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.

З огляду на вказані норми права можливо дійти висновку про те, що поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов`язок поліцейського належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги поліцейського, наказів керівників.

Отже, встановлення факту вчинення позивачем дій, які полягають в керуванні транспортним засобом під час дії комендантської години, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, без наявності при собі посвідчення водія, а також відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, безумовно правильно кваліфікується відповідачем як порушення позивачем службової дисципліни.

Крім цього, службовим розслідуванням встановлено і факти неналежного виконання позивачем своїх службових обов`язків, як то: неналежне складання постанови про адміністративне правопорушення; не здійснення відеофіксації за допомогою портативного відеореєстратора.

Вказані обставини знайшли своє підтвердження в матеріалах службового розслідування, належним чином завірені копії якого долучені судом першої інстанції до матеріалів справи. Тобто, висновки суду першої інстанції щодо вчинення позивачем дисциплінарного проступку, грунтуються на дослідженні матеріалів службового розслідування, що спростовує аргументи позивача, наведені в апеляційній скарзі, про те, що судом першої інстанції не було витребувано матеріали службового розслідування за клопотанням позивача.

Стосовно аргументів позивача про те, що судом, за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, було закрито провадження у справі, а постанова у справі про адміністративне правопорушення за ст.126 КУпАП скасована, що, на думку позивача, свідчить про недоведеність його вини у вчиненні адміністративних правопорушень і, як наслідок, свідчить про відсутність в його діях дисциплінарного проступку, суть якого викладена в оскаржуваних наказах, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Як зазначено вище, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ч.1 ст.12 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України»).

Відповідно до ст..9 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З огляду на правове визначення таких понять як «дисциплінарний проступок», «адміністративне правопорушення» не можливо стверджувати про те, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення свідчить про відсутність підстав для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, оскільки рішення по адміністративному провадженню не можуть свідчити про наявність чи відсутність вини особи у скоєні дисциплінарного проступку або самого факту скоєння такого проступку, так як у вказаному випадках надається правова кваліфікація діям (бездіяльності) особи на підставі Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З цього приводу також слід зазначити і те, що у спірному випадку відповідач не пов`язує вчинення позивачем дисциплінарного проступку із притягненням останнього до адміністративної відповідальності. У висновках службового розслідування, що знайшло своє відображення і в оскаржуваних наказах, відповідач зазначає про порушення позивачем службової дисципліни, яке, зокрема, полягає у не повідомленні позивачем керівництва про факт складання відносно нього адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 та ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Отже, з урахуванням наданих відповідачем доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про доведеність відповідачем фактів порушення позивачем службової дисципліни, що становить склад дисциплінарного проступку.

Щодо процедури проведення службового розслідування та обізнаності позивача про проведення службового розслідування.

Порядок накладення дисциплінарного стягнення визначено розділом ІІІ Дисциплінарного статуту Національної поліції України, яким, зокрема, передбачено, що з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, призначається службове розслідування.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджено наказом МВС України 07 листопада 2018 року №893 (зареєстровано в Мінюсті України 28.11.2018 за №1355/32807).

Як зазначено вище, дисциплінарне стягнення до позивача застосовано за результатами проведеного службового розслідування.

Відповідно до ч.3, 4 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У спірному випадку службове розслідування призначено керівником ГУНП в Дніпропетровській області, а підставою для його призначення стала інформація про складення відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та винесення постанови за ч.2 ст.126 КУпАП.

Отже, службове розслідування було призначено повноважною особою та за наявності для цього законних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

У спірному випадку, під час проведення службового розслідування, позивачем було реалізовано право на надання письмових пояснень стосовно тих порушень службової дисципліни, які встановлені службовим розслідуванням.

Тобто, встановлені обставини справи свідчать про обізнаність позивача щодо проведення службового розслідування та фактів, які кваліфікувалися дисциплінарною комісією як вчинення дисциплінарного проступку.

З приводу аргументів позивача про застосування відповідачем найсуровішого виду дисциплінарного стягнення, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст..13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Частиною 8 статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Таким чином, повноваженнями щодо накладення дисциплінарного стягнення, визначення його виду, з урахуванням встановлених службовим розслідуванням обставин, тяжкості проступку та заподіяної шкоди, а також інших обставин, які впливають на визначення виду дисциплінарного стягнення, наділений саме відповідний начальник органу поліції.

Тобто, визначення виду дисциплінарного стягнення належить безпосередньо до дискреційних повноважень відповідного керівника, який вільний у виборі останнього, у зв`язку з чим суд не може підміняти орган, яким застосовується стягнення, та перебирати на себе повноваження щодо вирішення цього питання.

При цьому, суд апеляційної інстанції не може погодитися з аргументами позивача щодо необґрунтованості застосованого виду дисциплінарного стягнення, оскільки з висновків службового розслідування вбачається, що відповідачем враховано особу позивача, його попередня поведінка, ставлення до служби, про що свідчить наявна в матеріалах службового розслідування характеристика. В той же час, відповідачем було враховано і тяжкість проступку, а також, зокрема, і те за яких умов його вчинено (під час дії комендантської години, запровадженої у зв`язку з веденням військового стану), що безперечно підвищує вимоги до дотримання службової дисципліни поліцейськими, а вчинення дисциплінарного проступку в таких умовах фактично підриває довіру та авторитет до органів Національної поліції, які, вимагаючи та контролюючи дотримання запроваджених заходів громадянами, насамперед, самі повинні дотримуватися таких обмежень в неробочий час. Вказане стосується і обов`язку водіїв, незалежно від того які посади вони обіймають, виконувати законні вимоги працівників патрульної поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року у справі №160/9160/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 19.09.2023

Повний текст виготовлено 20.09.2023

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк