Справа № 160/14045/23
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги,-
21 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просить:
З 01 січня 2019 року по 07 травня 2021 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Енергополіс», працюючи на посаді юриста.
З 11 травня 2021 року по теперішній час ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «Енергополіс - ТД», працюючи на посаді юриста.
ОСОБА_1 з податковою вимогою не погоджується, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що роботодавцем щомісячно за нього було сплачено єдиний соціальний внесок, що підтверджується довідкою ТОВ «ВП «Енергополіс», у зв`язку з чим звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано час протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 липня 2023 року, з урахуванням усунення недоліків, провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Згідно з даними інформаційних систем ДПС України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 24.03.2011 року перебуває на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Соборна ДПІ (Соборний р-н м.Дніпра) на загальній системі оподаткування та відповідно до пункті 4 частини статті 4 Закону України від 08.07.2010 №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» був платником єдиного внеску.
Статтею 6 Закону №2464 визначені права та обов`язки платника єдиного внеску, зокрема відповідно до пункту 1 та 4 частини 2 платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, а також подавати звітність у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
З 01 січня 2017 року на підставі пункту 2 частини першої статті 7 та частини п`ятої статті 8 Закону №2464 фізичні особи - підприємці на загальній системі оподаткування нараховують та сплачують єдиний внесок у розмірі 22 відсотка на суми доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).
Згідно даних ІС «Податковий блок» звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску згідно з таблицею 3 додатка 5 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів від 14.04.2015 №435 (із змінами та доповненнями), ФОП ОСОБА_1 надавав за 2013-2015 роки.
Крім того, відповідно до постанови Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року у справі №140/30/20 податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення.
Аналіз податкового законодавства свідчить про те, що податкова вимога повинна бути надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням. Додаткових вимог до надсилання податкової вимоги податкове законодавство не містить.
У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що податковим органом надіслано податкову вимогу в порядку встановленому законом, платник податків має спростовувати ці доводи.
Враховуючи вищевикладене, на думку представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 у справі №160/875/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за №Ф-1147-52/04-63/У від 17.02.2020.

09.11.2020 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) Ф-1147-52/04-63/У, згідно з якою станом на 31.10.2020 ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 17 312,02 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 у справі №160/3677/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування вимоги - задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №Ф-1147-52/04-63/У від 09.11.2020 у сумі 17 312,02 грн. про сплату ОСОБА_1 боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Водночас, в подальшому Головним управління ДПС у Дніпропетровській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1147-52/04-63/У від 04.04.2023 року у сумі 20612,02 грн., згідно якої станом на 31.03.2023 року ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 20612,02 грн.

Відповідно до наведеного відповідачем у відзиві на позовну заяву детального розрахунку заборгованості, вбачається його хибність, оскільки при складанні усіх сум за вказані періоди загальна сума заборгованості становить 31888,74 грн. замість 38888,74 грн.

Щодо заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 3300,00 грн., котра нарахована за IV квартал 2020 року у розмірі 3300,00 грн., зазначив наступне.

З 01.01.2019 по 07.05.2021 він перебував у трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Енергополіс», працював на посаді юриста.

З 11.05.2021 по теперішній час перебуває у трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «Енергополіс - ТД», працює на посаді юриста.

На даний час тимчасово не працює на посаді юриста в ТОВ «Енергополіс - ТД» у зв`язку з захистом України в лавах Збройних Сил України.

Відтак, роботодавець щомісяця сплачував за нього єдиний соціальний внесок, що підтверджується довідкою з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування «Індивідуальні відомості про застраховану особу» (форма ОК-7).

Своє право на зайняття адвокатською діяльністю він самостійно не реалізовує, така діяльність не оподатковується.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, на думку ОСОБА_1 , контролюючим органом безпідставно обліковується заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 20612,02 грн.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Згідно з даними інформаційних систем ДПС України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 24 березня 2011 року перебуває на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Соборна ДПІ (Соборний р-н м.Дніпра) на загальній системі оподаткування та відповідно до пункті 4 частини статті 4 Закону України від 08.07.2010 №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» був платником єдиного внеску.

Судом встановлено, що на підставі рішення Дніпропетровської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури 10 лютого 2009 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1978.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 має наступні відмітки про трудову діяльність відповідно до запису №9: з 01 січня 2019 року по теперішній час прийнятий на посаду "Юриста" на підставі наказу №61-к від 27 грудня 2018 року.

Головним управління ДПС у Дніпропетровській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1147-52/04-63/У, згідно з якою станом на 19.07.2019 року ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 18276,72 грн.

20 серпня 2019 року Державним виконавцем Соборного ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Гузєєвим В.І. відкрито виконавче провадження №59726439 з виконання податкової вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №Ф-1147-52/04-63/У від 04.02.2019 про стягнення заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 18276,72 грн.

Відповідно до платіжного доручення №@2РL466111 від 12 вересня 2019 року позивачем було сплачено заборгованість з ЄСВ за податковою вимогою ГУ ДПС у Дніпропетровській області №Ф-1147-52/04-63/У від 04.02.2019, у розмірі 18 276,72 грн.

Таким чином, станом на 19 липня 2019 року, ОСОБА_1 сплачено в повному обсязі заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску.

17 лютого 2020 року Головним управління ДПС у Дніпропетровській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1147-52/04-63/У, згідно з якою ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 2 754,18 грн.

Не погодившись з вказаною вимогою контролюючого органу від 17.02.2020 №Ф-1147-52/04-63/У на суму 2 754,18 грн. позивачем було оскаржено вимогу в судовому порядку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 у справі №160/875/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги задоволено повністю та вирішено:

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за №Ф-1147-52/04-63/У від 17.02.2020.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 у справі №160/875/21 набрало законної сили 11.05.2021.

Як вбачається з вищевказаного рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 у справі №160/875/21, судом було встановлено, що сума заборгованості за спірною вимогою №Ф-1147-52/04-63/У від 17.02.2020 утворилась за 4 квартал 2019 року.

До того ж, встановлено, що в період з 01.01.2019 по 31.12.2020 позивач був найманим працівником та у цей період саме роботодавець позивача сплачував за позивача єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах, визначених законодавством.

09 листопада 2020 року Головним управління ДПС у Дніпропетровській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) Ф-1147-52/04-63/У, згідно з якою станом на 31 жовтня 2020 року ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 17 312,02 грн.

Не погодившись з вимогою контролюючого органу від 09 листопада 2020 року №Ф-1147-52/04-63/У на суму 17 312,02 грн., останню було оскаржено в судовому порядку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 р. у справі №160/3677/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування вимоги - задоволено повністю та вирішено:

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №Ф-1147-52/04-63/У від 09.11.2020 у сумі 17 312, 02 грн. про сплату ОСОБА_1 боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 у справі №160/3677/21 набрало законної сили 06.10.2021.

Як вбачається з вищевказаного рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суд від 19.05.2021 у справі №160/3677/21, судом було встановлено, що згідно даних інформаційної системи органу доходів і зборів за позивачем станом на 31.10.2020 року рахувалась недоїмка зі сплати єдиного внеску на суму 17 312,02 грн.

З 08 березня 2022 року ОСОБА_1 призваний до лав Збройних Сил України Центрально-Чечелівським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, що підтверджується записом та печаткою в тимчасовому посвідченні №14509 від 06 червня 1990 року.

У подальшому Головним управління ДПС у Дніпропетровській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1147-52/04-63/У від 04.04.2023 року у сумі 20612,02 грн., згідно якої станом на 31.03.2023 року ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 20 612,02 грн.

Як вбачається з наданого відповідачем на виконання вимог суду детального розрахунку заборгованості, визначеної у спірній вимозі про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1147-52/04-63/У від 04.04.2023, заборгованість ОСОБА_1 становить 38888,74 грн. та нарахована позивачеві за період з 2017 року по 2020 рік, а саме:

- по строку сплати 09.02.2018 року нараховано за 2017 рік - 8448,00 грн.;

- по строку сплати 19.04.2018 року нараховано за І квартал 2018 року - 2457,18 грн.;

- по строку сплати 19.07.2018 року нараховано за II квартал 2018 року - 2457,18 грн.;

- по строку сплати 19.10.2018 року нараховано за III квартал 2018 року - 2457,18 грн.;

- по строку сплати 21.01.2019 року нараховано за IV квартал 2018 року - 2457,18 грн.;

- по строку сплати 19.04.2019 року нараховано за І квартал 2019 року - 2754,18 грн.;

- по строку сплати 19.07.2019 року нараховано за II квартал 2019 року - 2754,18 грн.;

- по строку сплати 21.10.2019 року нараховано за III квартал 2019 року - 2754,18 грн.;

- по строку сплати 20.01.2020 року нараховано за IV квартал 2019 року - 2754,18 грн.;

- по строку сплати 21.04.2020 року нараховано за І квартал 2020 року - 2078,12 грн.;

- по строку сплати 20.07.2020 року нараховано за II квартал 2020 року - 1039,06 грн.;

- по строку сплати 19.10.2020 року нараховано за III квартал 2020 року - 3178,12 грн.;

- по строку сплати 19.01.2021 року нараховано за IV квартал 2020 року - 3300,00 грн.

ОСОБА_1 з податковою вимогою не погоджується, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що роботодавцем щомісячно за нього було сплачено єдиний соціальний внесок, що підтверджується довідкою ТОВ «ВП «Енергополіс», у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно частин 2, 3 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до частини 8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до податкового органу (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи..

Приписами пункту 2 частини 1 статті 7 Закону передбачено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Згідно частини 4 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом, а його стягнення відповідно до статті 25 Закону здійснюють органи державної виконавчої служби України.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449.

Так, положеннями пункту 1 Розділу VI Інструкції №449 визначено, що до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Абзацом 2 пункту 2 Розділу VI Інструкції №449, у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Відповідно до пункту 3 Розділу VI Інструкції №449 органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):

- платникам, зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій);

- платникам, зазначеним у підпунктах 3, 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

За визначенням підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем (за виключенням випадку, передбаченого пунктом 65.9 статті 65 цього Кодексу) та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Згідно пунктів 63.1, 63.2 статті 63 Податкового кодексу України, облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 63.5 статті 63 Податкового кодексу України визначено, що всі фізичні особи-платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.

Разом з тим, згідно пункту 65.2 статті 65 Податкового кодексу України, облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, що передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначені Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до статті 13 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Системний аналіз наведених норм доводить, що платниками єдиного соціального внеску є самозайняті особи, зокрема, адвокати. Разом з тим, необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, незалежної професійної адвокатської діяльності та отримання доходу від такої роботи.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №160/3114/19 (провадження №К/9901/25439/19).

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має право на зайняття адвокатською діяльністю, що підтверджується свідоцтвом №1978 від 10 лютого 2009 року.

Водночас, позивач з 01 січня 2019 року офіційно працевлаштований у ТОВ Виробниче підприємство "Енергополіс" , де працював юристом.

Зазначене підтверджується як копією трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 від 16 січня 2006 року, так і відомостями з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про сплату ОСОБА_1 страхових внесків.

Вказані обставини виключають обов`язок позивача по сплаті єдиного внеску як особою, що має право провадити адвокатську діяльність, зокрема, у періоди, коли він був найманим працівником, а не самозайнятою особою.

Оскільки, необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, незалежної професійної адвокатської діяльності та отримання доходу від такої діяльності.

При цьому, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю лише посвідчує право адвоката на здійснення професійної діяльності, однак не є підставою та доказом здійснення адвокатської прибуткової діяльності та факту зайнятості особи.

Не є підставою для сплати єдиного соціального внеску і перебування позивача на обліку в органах фіскальної служби, з огляду на те, що взяття на облік у контролюючих органах юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, а також самозайнятих осіб здійснюється незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того або іншого податку та збору.

Кваліфікуючою ознакою для сплати єдиного соціального внеску самозайнятою особою є саме отримання такою особою доходу від такої діяльності.

Відповідачем не надано суду доказів того, що ОСОБА_1 , будучи найманим працівником, отримував інший дохід від безпосереднього зайняття адвокатською діяльністю.

Зважаючи на те, що позивач не провадив самостійної адвокатської діяльності та не отримував доходу від адвокатської діяльності, суд приходить до висновку про безпідставність прийняття оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки).

При прийнятті рішення по справі суд враховує, що ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів), що підтверджується довідкою від 12 грудня 2022 року №1172, яка надана командиром військової частини НОМЕР_5 Національної Гвардії України:

- з 28 березня 2022 року по 25 жовтня 2022 року;

- з 04 листопада 2022 року по теперішній час.

Крім того, як викладено вище, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 у справі №160/875/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги задоволено повністю та вирішено:

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за №Ф-1147-52/04-63/У від 17.02.2020.

У подальшому, Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 у справі №160/3677/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування вимоги - задоволено повністю та вирішено:

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №Ф-1147-52/04-63/У від 09.11.2020 у сумі 17 312,02 грн. про сплату ОСОБА_1 боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд зазначає, що рішення по справам: №160/875/21 від 09 квітня 2021 року, ,№160/3677/21 від 19 травня 2021 року мають преюдиційне значення для вирішення справи №160/14045/23, оскільки обставини, встановлені зазначеними рішеннями суду, не доказуються при розгляді справи, стосовно якої встановлено ці обставини.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", як особа з інвалідністю 2 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_6 від 16 березня 2005 року та довідкою МСЕК №076285 від 11 травня 2004 року, у зв`язку з чим розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст.241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №Ф-1147-52/04-63/У від 04.04.2023 року у сумі 20612,02 грн. про сплату ОСОБА_1 боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник