Справа № 160/15324/23
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про визнання протиправним та скасування наказу,
У липні 2023 року позивач звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу Міністерства юстиції України від 15.05.2023 року № 1879/5 "Про задоволення скарги", яким тимчасово заблоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 строком на 2 (два) місяці.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 15.05.2023 року Міністерством юстиції України видано наказ № 1879/5 "Про задоволення скарги", яким задоволено скаргу виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 28.03.2023 р. № 02.1-25/319. Цим же наказом, пункт 2, скасовано рішення від 06.12.2022 р. № 65688621, № 65688080, № 65687574, від 07.12.2022 р. №65696332, № 65695040, № 65695375, № 65693654, № 65695661, прийняті приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_1 Пунктом 3 наказу № 1879/5 тимчасово заблоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватному нотаріусу ДМНО ОСОБА_1 строком на 2 (два) місяці. За змістом наказу МЮУ № 1879/5 "Про задоволення скарги" його прийнято відповідно до пунктів 1, 4 частини 7 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", на підставі висновку Центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 11.05.2023 року за результатами розгляду скарги виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 28.03.2023 р. № 02.1-25/319, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.03.2023 р. за № СК-1122-23. Наказ № 1879/5 є протиправним в частині скасування реєстраційних дій та тимчасового блокування доступу приватному нотаріусу ДМНО ОСОБА_1 строком на 2 (два) місяці до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а тому в цій частині підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
На виконання вимог ухвали суду відповідачем 04.08.2023 року надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України є таким, що прийнятий на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що передбачений чинним законодавством. Наведені міркування сторони позивача щодо невмотивованості оскаржуваного наказу МЮУ є помилковими. На переконання сторони відповідача, решта міркувань, що викладені у позовній заяві по цій справі не є юридично значимими, оскільки у своїй більшості такі міркування зведені до викладу позивачем інформації про обставини справи та застосування норм права у зручний для неї спосіб. Гарантоване статтею 55 Конституції України право на захист можливе лише у разі його порушення, тому логічною вимогою при захисті такого права є обґрунтування такого порушення. Отже, порушення права має бути реальним, стосуватися індивідуально вираженого права або інтересів особи, яка стверджує про його порушення, а саме право - конкретизоване у законах України. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті і є підставами для прийняття судом рішення про відмову в позові. Оскільки, період тимчасового блокування доступу позивачу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно минув, то оскаржуваний Міністерства юстиції України від 15.05.2023 р. № 1879/5 є актом одноразового застосування та на момент розгляду цієї справи є таким, що вичерпав свою дію фактом його виконання, а відтак за своєю правовою природою оскаржуваний наказ не порушує законних прав, свобод та інтересів позивача, на захист яких мало бути спрямоване судове рішення, що є також підставою для відмови у задоволенні позову повністю.
Третя особа до теперішнього часу не скористалась своїм правом надати до суду пояснення щодо даної позовної заяви.
Ухвалами суду від 30.08.2023 року відмовлено у задоволенні клопотань відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін і про вихід зі спрощеного позовного провадження та розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 11.09.2023 року задоволено заяву відповідача про закриття провадження у справі № 160/15324/23 в частині позовних вимог та закрито провадження у справі в частині позовних вимог Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_1. до МЮУ, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ДП "Національні інформаційні системи" про визнання протиправним та скасування пункту 2 наказу Міністерства юстиції України від 15.05.2023 року № 1879/5 "Про задоволення скарги", яким скасовано рішення від 06.12.2022 р. № 6568821, № 65688080, № 65687574, від 07.12.2022 року № 65696332, № 65695040, № 65695375, № 65693654, № 65695661, прийняті приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, враховуючи позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.

28.03.2023 р. у Міністерстві юстиції України за № СК-1122-23 було зареєстровано скаргу виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області на рішення від 06.12.2022 р. № 65688621, № 65688080, № 65687574, від 07.12.2022 р. № 65696332, № 65695040, № 65695375, № 65693654, № 65695661, прийняті приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1, щодо відповідних капітальних будівель та земельних ділянок.

15.05.2023 р. наказом Міністерства юстиції України № 1879/5 "Про задоволення скарги" було задоволено скаргу виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 28.03.2023 р. № 02.1-25/319, скасовано рішення від 06.12.2022 р. № 65688621, № 65688080, № 65687574, від 07.12.2022 № 65696332, №65695040, № 65695375, № 65693654, № 65695661, прийняті приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1, тимчасово блоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 строком на 2 (два) місяці.

Позивач, зокрема, пов`язує порушення своїх прав з пунктом 3 спірного наказу Міністерства юстиції України від 15.05.2023 року № 1879/5 "Про задоволення скарги", яким тимчасово заблоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно їй, як приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1. строком на 2 (два) місяці

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також дії, пов`язані з автоматичною державною реєстрацією прав, можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Згідно із ч.10 ст.37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. № 1128 було затверджено Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі - Порядок № 1128).

Пунктом 10 Порядку № 1128 в редакції від 22.06.2022 р. передбачено, що для забезпечення можливості участі у колегіальному розгляді скарги у сфері державної реєстрації скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів (далі - заінтересовані особи), або надання зазначеними особами письмових пояснень по суті скарги Мін`юст чи відповідний територіальний орган не пізніше ніж за два дні, а під час воєнного стану - за 15 днів до дня засідання колегії забезпечує оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті інформації про дату, час і місце такого засідання, а під час воєнного стану - про дату засідання, та додатково повідомляє зазначену інформацію заінтересованим особам засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).

На виконання пункту 10 Порядку № 1128 в редакції від 22.06.2022 р. на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України було розміщено інформацію про дату засідання центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції з розгляду скарги виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 28.03.2023 р. № 02.1-25/319, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.03.2023 р. за № СК-1122-23.

Пунктом 13 Порядку № 1128 в редакції від 22.06.2022 р. передбачено, що за результатом розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально колегія формує висновок про те, чи: 1) встановлено наявність порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту; 2) підлягає скарга у сфері державної реєстрації задоволенню (в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням в якій частині) шляхом прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішень, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.05.2023 р. Центральною колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції було розглянуто скаргу виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області на рішення від 06.12.2022 р. № 65688621, № 65688080, № 65687574, від 07.12.2022 р., № 65696332, № 65695040, № 65695375, № 65693654, № 65695661, прийняті приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1, щодо відповідних капітальних будівель та земельних ділянок.

У висновку Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції було розглянуто скаргу виконавчого комітету Михайлівської сільської від 11.05.2023 р., що був сформований за результатами розгляду вищевказаної скарги виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, та зазначено наступне.

На підставі оскаржуваних рішень приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 проведено державну реєстрацію права власності на капітальні споруди за ТОВ "ЦУКОРПРОМ" та ТОВ "Агроцентр-Україна", а також внесено зміни до записів про інші речові права на земельні ділянки, а саме змінено орендаря земельних ділянок з ТОВ "КОНОВАЛІВСЬКЕ" на ТОВ "ЦУКОРПРОМ" та ТОВ "Агроцентр-Україна", а також пролонговано договори оренди на земельні ділянки.

Так Колегією було вказано, що скаржник є власником земельних ділянок, вважає оскаржувані рішення незаконними та просить їх скасувати, оскільки ним не надавалось дозволу на будівництво капітальних споруд на земельних ділянках, а також не укладалися та не пролонговувалися договори оренди з ТОВ "ЦУКОРПРОМ" та ТОВ "Агроцентр-Україна".

У висновку від 11.05.2023 р. зазначено, що у скарзі скаржник зауважує, що про прийняття оскаржуваних рішень йому стало відомо 01.02.2023 р. Обставин та доказів на їх підтвердження, які б спростовували такі доводи скаржника Колегією не встановлено.

Колегією встановлено, що оскаржувані рішення прийняті приватним нотаріусом ОСОБА_1 за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію права власності від 06.12.2022 р. за номерами 53323437, 53322592, 53321834, від 07.12.2022 р. за номерами 53324889, 53324739, 53324779, 53324682, 53324834, до яких додані свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, видані приватним нотаріусом ОСОБА_1 06.12.2022 р. та зареєстровані в реєстрі за номерами 2123, 2124, 2125, 2126, 2127, 2128, 2129, 2130, відповідно до яких право власності на капітальні споруди належать ТОВ "ЦУКОРПРОМ" та ТОВ "Агроцентр-Україна", видані на аукціоні при продажі капітальних споруд в провадженні у справі про банкрутство ТОВ "КОНОВАЛІВСЬКЕ", та сформованих відомостей з Державного земельного кадастру від 06.12.2022 р. та 07.12.2022 р. за номерами 59008817, 59010090, 59009970, 59010004, 59008052, 59009936, 59010070, 59007366, де зазначено, що орендарем земельних ділянок є ТОВ "КОНОВАЛІВСЬКЕ". Також, на підставі оскаржуваних рішень 06.12.2022 р. та 07.12.2022 р. приватним нотаріусом ОСОБА_1 були відкриті розділи Державного реєстру прав на капітальні споруди за номерами 230, 230, 230, 230, 230, 230, 230, 230.

Колегією у ході колегіального розгляду виявлено, що на момент відкриття Розділів, в Державному реєстрі прав та його архівних складових частинах Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек відсутня інформація щодо реєстрації права власності ТОВ "КОНОВАЛІВСЬКЕ" на капітальні споруди.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV) державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а також перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV та пунктом 4 частини першої статті 18 цього Закону передбачено, державна реєстрація прав включає, зокрема, перевірку документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень.

Відповідно до частин 1, 3 ст.87 Кодексу України з процедур банкрутства придбане на аукціоні майно, майнове право передається, а право вимоги відступається покупцю після повної сплати запропонованої ним ціни. Про передачу майна складається акт про придбання майна на аукціоні. Протокол про проведення аукціону та акт про придбання майна на аукціоні є підставою для видачі нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та державної реєстрації права власності або іншого майнового права на нерухоме майно в порядку, передбаченому законодавством.

В силу ст.72 Закону України "Про нотаріат" придбання нерухомого майна на аукціоні при його продажу в провадженні у справі про банкрутство оформлюється нотаріусом відповідно до закону за місцезнаходженням такого майна шляхом видачі набувачу відповідного свідоцтва на підставі документів, визначених Кодексом України з процедур банкрутства.

Правова природа процедури реалізації майна на аукціоні полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника до покупця-переможця аукціону, та складанні за результатами їх проведення протоколу про проведення аукціону та акта про придбання майна на аукціоні, на підставі яких нотаріусом оформлюється свідоцтво.

Ці документи підтверджують вчинення сторонами дій, спрямованих на передання нерухомого майна у володіння покупця, їх оформлення не тягне переходу права власності на нерухоме майно від боржника до покупця.

Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Також Колегією встановлено, що право власності ТОВ "КОНОВАЛІВСЬКЕ" на капітальні споруди не було зареєстровано у Державному реєстрі прав, у тому числі у його архівній складовій. Крім того, відповідно до пункту 3 договорів оренди земельних ділянок, що були укладені у 2008 році та були підставами для виникнення права оренди на земельні ділянки у ТОВ "КОНОВАЛІВСЬКЕ", передбачено, що на земельних ділянках відсутні об`єкти нерухомого майна. Також, згідно із пунктами 3, 4 додаткових угодах до зазначених договорів, укладених у 2019 році, об`єкти нерухомого майна на земельних ділянках відсутні.

Відповідно до частин 2, 3 статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Згідно із ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до Закону № 1952-IV, виникають з моменту такої реєстрації (частина друга статті 3 Закону).

Пунктом першим статті 2 Закону № 1952-IV встановлено, що державна реєстрація речових прав на

нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру прав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону № 1952-IV до загальних засад державної реєстрації прав, зокрема, належить гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Згідно із пунктами 4, 5 частини першої статті 24 Закону № 1952-IV підстави для відмови в державній реєстрації прав, зокрема, є подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності

між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Також в ході колегіального розгляду Колегією встановлено, що на підставі оскаржуваних рішень приватним нотаріусом ОСОБА_1 внесено зміни до записів про інші речові права від 26.05.2018 р. № 26403242, № 26403713, від 23.07.2018 р. № 27205451, № 27208064, №27209603, № 27206998, від 03.08.2018 р. № 27383931, № 27383199, від 06.02.2020 р. №35421625, № 35424507, № 35430424, від 10.02.2023 р. № 35463611, №35473265, № 35472629, № 35465949, № 35472014, а саме змінено орендаря земельних ділянок з ТОВ "КОНОВАЛІВСЬКЕ" на ТОВ "ЦУКОРПРОМ" та ТОВ "Агроцентр-Україна", а також змінено строк дії права оренди на земельні ділянки, а саме: зазначено дату закінчення іншого речового права на земельні ділянки 10.10.2029 р., а також зазначено інформацію щодо автоматичного продовження дії договорів, з правами пролонгації та передачі в піднайм (суборенду).

Оскільки спірні рішення, прийняті приватним нотаріусом ОСОБА_1 в частині внесення змін до записів про інші речові права прийняті без належних документів, що підтверджують виникнення, зміну або припинення відповідних речових прав, то Колегія дійшла висновку, що в цій частині оскаржувані рішення також підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.6 ст.37 Закону № 1952-IV за результатами розгляду скарги на рішення у сфері державної реєстрації прав Міністерство юстиції України приймає мотивоване рішення про задоволення скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав).

Згідно із пунктами 1, 4 частини сьомої статті 37 Закону № 1952-IV у разі задоволення скарги на рішення у сфері державної реєстрації прав Міністерство юстиції України приймає рішення про скасування рішення державного реєстратора, та тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав.

За таких обставин, Колегія дійшла висновку, що встановлення факту прийняття позивачем неправомірних рішень, з урахуванням їх характеру та наслідків, і є підставою для застосування відповідного заходу реагування у вигляді тимчасового блокування приватному нотаріусу ОСОБА_1. доступу до Державного реєстру прав строком на 2 (два) місяці.

В силу пункту п.14 Порядку № 1128 в редакції від 22.06.2022 р. передбачено, що за результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації, у тому числі колегіально, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законом. Рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні, висновок колегії (у разі розгляду скарг у сфері державної реєстрації колегіально) або їх засвідчені копії розміщуються на офіційному веб-сайті Мін`юсту чи відповідного територіального органу не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після прийняття рішення Мін`юстом чи відповідним територіальним органом.

Пунктами 1 та 4 частини сьомої статті 37 Закону № 1952-IV у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин було передбачено, що у разі задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав або підтвердження факту використання ідентифікаторів доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав іншими особами Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають рішення про скасування рішення державного реєстратора, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України; тимчасове блокування або про анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав.

Суд критично відноситься до тверджень позивача проте, що в пункті 3 оскаржуваного наказу № 1879/5 не зазначено мотивів застосування такої санкції як блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що не відповідає принципу пропорційності, визначеного ст.2 КАС України. Також стосовно того, що у спірних правовідносинах відповідач не зазначив мотивів оскаржуваного наказу, незважаючи на свої дискреційні повноваження, які, втім, не можуть слугувати переконливим аргументом для того, щоб уникнути чи звільнити себе від зобов`язання пояснити/мотивувати своє рішення, з огляду на наступне.

Так, пунктом 13 Порядку № 1128 в редакції від 22.06.2022 р. передбачено, що за результатом розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально колегія формує висновок про те, чи: 1) встановлено наявність порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту; 2) підлягає скарга у сфері державної реєстрації задоволенню (в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням в якій частині) шляхом прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішень, передбачених законом.

11.05.2023 р. Центральною колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції було розглянуто скаргу виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області на рішення від 06.12.2022 р. № 65688621, № 65688080, № 65687574, від 07.12.2022 р. № 65696332, №65695040, № 65695375, № 65693654, № 65695661, прийняті приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1, щодо відповідних капітальних будівель та земельних ділянок та сформовано відповідний мотивований висновок.

У пункті 20 вищевказаного висновку Колегії зазначено наступне, оскільки оскаржувані рішення, прийняті приватним нотаріусом ОСОБА_1 в частині внесення змін до записів про інші речові права прийняті без належних документів, що підтверджують виникнення, зміну або припинення відповідних речових прав, то в цій частині оскаржувані рішення також підлягають скасуванню.

У тексті наказу Міністерства юстиції України від 15.05.2023 р. № 1879/5 "Про задоволення скарги" зазначено наступне, а саме: "Підстава: висновок центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 11.05.2023 за результатами розгляду скарги виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 28.03.2023 № 02.1-25/319, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.03.2023 за № СК-1122-23".

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В силу ч.1 ст.9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову з викладених вище підставі, у зв`язку з чим витрати за сплату судового збору позивачу не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1 ) до Міністерства юстиції України (вул.Архітектора Городецького, буд.13, м.Київ, 01001, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державне підприємство «Національні інформаційні системи» (вул.Бульварно-Кудрявська, буд.4, м.Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити повністю.

Судовий збір не відшкодовується.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма