Справа № 160/14468/23
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-
26.06.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 за заявою від 25.04.2023 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 25.04.2023 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком. Позивач зауважив, що відповідач-1 під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком протиправно не врахував до страхового стажу період роботи за Списком №1 з 20.12.1990 року по 16.09.1994 року у пільговому обчисленні, як це передбачено абз.10 ч.3 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також позивач зазначив, що страховий стаж позивача з врахуванням пільгового обчислення періоду роботи за Списком №1 з 20.12.1990 року по 16.09.1994 року до страхового стажу, дає право позивачу на призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
28.06.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
27.07.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
Як встановлено судом відповідачем-1 не додано до відзиву доказів надіслання іншим учасникам справи відзиву і доданих до нього доказів.
Відповідно до п.2 ч.4 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.
З огляду на зазначене, суд не приймає до уваги доводи відповідача-1, викладені у його відзиві на позовну заяву.
Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області належним чином завірену копію пенсійної справи ОСОБА_1 .
Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву та витребуваних судом документів.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області отримано копію ухвали суду від 01.08.2023 року 29.08.2023 року, що підтверджується розпискою, яка наявна в матеріалах справи.
Відповідач-2 у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав, як і заяви про визнання позовних вимог.
Відповідно до ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
25.04.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В даному рішенні також зазначено, що вік заявника становить 60 років 01 місяць 24 дні, а страховий стаж 27 років 05 місяців 28 днів.
Як встановлено судом з розрахунку страхового стажу ОСОБА_1 , який міститься в матеріалах пенсійної справи, період роботи за Списком №1 ОСОБА_1 з 20.12.1990 року по 31.12.1991 року зараховано до страхового стажу у розмірі 1 рік 0 місяців 12 днів.
Також з означеного розрахунку вбачається, що період роботи ОСОБА_1 з 01.01.1992 року по 16.09.1994 року не зараховано до пільгового стажу за Списком №1.
Не погодившись із непризначенням пенсії за віком, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»
Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.
Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Відповідно до пункту 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 (далі - Порядок №637).
Згідно п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Як встановлено судом з довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №3050 від 27.11.2012 року періоди роботи позивача з 20.12.1990 року по 25.01.1991 року, з 26.01.1991 року по 10.03.1994 року та з 11.03.1994 року по 16.09.1994 року відносяться до пільгового стажу за Списком №1.
В свою чергу, з розрахунку страхового стажу ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_1 зараховано період роботи з 20.12.1990 року по 31.12.1991 року до пільгового стажу за Списком №1.
В свою чергу, період роботи позивача з 01.01.1992 року по 16.09.1994 року не зараховано до пільгового стажу за Списком №1.
Жодних підстав для незарахування періоду роботи позивача з 01.01.1992 року по 16.09.1994 року за Списком №1 оскаржуване рішення не містить.
Таким чином суд доходить висновку, що відповідачем-1 допущено протиправну бездіяльність щодо неврахування позивачу періоду роботи з 01.01.1992 року по 16.09.1994 року до пільгового стажу за Списком №1.
З огляду на зазначене, з метою відновлення порушеного права позивача, суд дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати позивачу період роботи з 01.01.1992 року по 16.09.1994 року до пільгового стажу за Списком №1.
Крім цього суд вбачає за необхідне зазначити наступне.
Згідно ч.1-3 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.
Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу в період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.
Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Для осіб, стосовно яких згідно із Законом України "Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та членів їхніх сімей" встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, період позбавлення особистої свободи зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати на дату здійснення доплати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
У разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою:
ТП - тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається в місяцях;
Св - сума фактично сплачених страхових внесків за відповідний місяць з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати;
В - мінімальний страховий внесок за відповідний місяць.
Періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах.
Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Як встановлено судом, період роботи позивача з 20.12.1990 року по 31.12.1991 року відноситься до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Означене також не заперечується пенсійним органом.
В свою чергу, як зазначено вище, період роботи позивача з 01.01.1992 року по 16.09.1994 року також відноситься до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та підлягає врахування до пільгового стажу позивача за Списком №1.
Однак суд звертає увагу, що період роботи позивача з 20.12.1990 року по 31.12.1991 року зараховано до страхового стажу позивача в розмірі 1 рік 0 місяців 12 днів, тобто без урахування положень абзацу 10 частини 3 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: за кожний повний рік даного стажу роботи додатково зараховується по одному року.
Таким чином суд доходить висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо неврахування періоду роботи позивача з 20.12.1990 року по 31.12.1991 року відповідно до абз.10 ч.3 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розрахунку за кожний повний рік стажу роботи додатково зараховується по одному року.
З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що період роботи позивача з 01.01.1992 року по 16.09.1994 року підлягає врахуванню до пільгового стажу за Списком №1, суд, з метою відновлення порушених прав позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати позивачу до страхового стажу період роботи з 20.12.1990 року по 16.09.1994 року відповідно до абз.10 ч.3 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розрахунку за кожний повний рік стажу роботи додатково зараховується по одному року.
Вирішуючи питання щодо призначення позивачу пенсії за віком, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Як встановлено судом з оскаржуваного рішення страховий стаж позивача становить 27 років 05 місяців 28 днів.
В свою чергу, період роботи з 20.12.1990 року по 16.09.1994 року з урахуванням абз.10 ч.3 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підлягає врахуванню до страхового стажу у розмірі 06 років 08 місяців 28 днів, виходячи з наступного розрахунку: 03 роки 08 місяців 28 днів + 3 роки за кожний повний рік такого стажу.
Таким чином загальний страховий стаж позивача становить 30 років 05 місяців 28 днів.
З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що страховий стаж позивача становить 30 років 05 місяців 28 днів, що є достатнім для призначення пенсії за віком, суд дійшов висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 25.04.2023 року.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що вимоги позивача, які не підлягають задоволенню є похідними, суд доходить висновку, що судовий збір у розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст. 77, 90, 139, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо неврахування ОСОБА_1 періоду роботи з 01.01.1992 року по 16.09.1994 року до пільгового стажу за Списком №1.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо неврахування ОСОБА_1 періоду роботи з 20.12.1990 року по 31.12.1991 року відповідно до абз.10 ч.3 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розрахунку за кожний повний рік стажу роботи додатково зараховується по одному року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 01.01.1992 року по 16.09.1994 року до пільгового стажу за Списком №1.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 20.12.1990 року по 16.09.1994 року відповідно до абз.10 ч.3 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розрахунку за кожний повний рік стажу роботи додатково зараховується по одному року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 25.04.2023 року.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський