Справа № 520/22325/23
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 загін морської охорони Державної прикордонної служби України), які полягають у застосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» при нарахуванні ОСОБА_2 грошового забезпечення із 29 січня 2020 року по 02 вересня 2021 року (щомісячного грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2021 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020-21 роки, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, одноразової грошової допомоги при звільнені) в редакції, яка втратила чинність згідно постанови Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 загін морської охорони Державної прикордонної служби України) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові види грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, усіх щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги на оздоровлення, грошової допомоги для вирішення соціально- побутових питань) за період з 29.01.2020 по 31.12.2020 із розрахунком місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовими званнями шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14, з урахуванням раніше виплачених сум;
-зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 загін морської охорони Державної прикордонної служби України) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові види грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, усіх щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги на оздоровлення, грошової допомоги для вирішення соціально- побутових питань, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, одноразової грошової допомоги при звільнені) за період з 01.01.2021 по 02.09.2021 із розрахунком місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовими званнями шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14, з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою суду розгляд справи призначено проводити у спрощеному провадженні без виклику сторін в порядку ст. 257 КАС України.
Представник відповідача через систему "Електронний суд" подав відзив на позов, разом з яким також подано заяву про залишення позовної заяви без руху з підстав порушення строку звернення до суду та несплати позивачем судового збору.
В обґрунтування вказаної заяви представником відповідача зазначено, що позов подано 17.08.2023, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду, встановленого ст. 122 КАС України.
Вирішуючи вказану заяву, суд зазначає, що відповідно до частин 1-3 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Позивач в обґрунтування доводів щодо дотримання ним строків звернення до суду посилався на положення статті 233 КЗпП України, зазначаючи, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Станом на день момент виникнення спірних правовідносин строки звернення до суду застосовувались з урахуванням положень ч. 1,2 ст. 233 КЗпП України, редакція якої мала наступний зміст:
«Працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до місцевого загального суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення.
У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком».
З 19.07.2022 набрала чинності нова редакція вказаної норми, в якій назву та частини першу і другу статті 233 викладено в такій редакції:
"Стаття 233. Строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів
Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".
В той же час, відповідно до п. 1 глави ХІХ КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 р. № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" на території України запроваджено карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, який продовжувався відповідними постановами КМУ до 30.06.2023.
З урахуванням змін, внесених до ст. 233 КЗпП України, з 19.07.2022 позивач втратив очікувану можливість звернутися до суду за отриманням невиплаченого заробітку без обмеження строку. Позивача зільнено в період чинності нової редакції ст. 233 КЗпП та положень п. 1 глави ХІХ КЗпП України.
В той же час, ст. 233 КЗпП України визначено тримісячний строк звернення із заявою про вирішення трудового спору, який законом продовжено у зв`язку з дією карантину - до завершення карантину.
Постановою КМУ від 27.06.2023 № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Таким чином з урахуванням положень ст. 233 та п. 1 глави ХІХ КЗпП України, відлік тримісячного строку звернення здійснюється з дня завершення карантину, тобто з 01.07.2023.
Позивачем позовну заяву подано до суду 16.08.2023, тобто з дотриманням тримісячного строку звернення.
Відтак, позивач звернувся до суду в межах строку, встановленого чинним законодавством України, з огляду на що клопотання відповідача не є обґрунтованим та задоволенню не підлягає.
Щодо доводів представника відповідача стосовно відсутності підстав для звільнення позивача від сплати судового збору як учасника бойових дій, суд зазначає, що позивач звернувся до суду з приводу виплати індексації грошового забезпечення, яка є частиною грошового забезпечення, отже спір стосується оплати праці.
Вказаних висновків дійшов Верховний Суд в постанові по справі №822/3307/17 від 16.04.2020 року, а також при розгляді справ №825/1832/17 від 23.10.2019 року, №825/694/17 від 07.08.2019 та №240/4911/18 від 19.07.2019.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Відтак, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір".
Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 168, 241, 243, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В задоволенні клопотання представника Військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 загін морської охорони ДПС України) про залишення позовної заяви без руху - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею та оскарженню не підлягає. - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.С.Мороко