Справа № 522/3572/23
Суддя: Федчишена Т. Ю.
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/3572/23
Провадження № 2-а/522/149/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання - Глущенко Т. О.,

представника позивача - адвоката Мамонтова Д. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора з роти обслуговування м. Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області капрала поліції Степанова Геннадія Валерійовича, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до інспектора з роти обслуговування м. Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області капрала поліції Степанова Геннадія Валерійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначив, що постановою інспектора з роти обслуговування м. Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області капрала поліції Степанова Г. В. серії БАБ № 506544 від 13 лютого 2023 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн, оскільки він 13.02.2023 об 11 год. 52 хв. в Одеській області в м. Ізмаїл на пр-ті Незалежності, 226, керуючи транспортним засобом Mazda CХ-5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 1.1. (вузька суцільна лінія), чим порушив п. 5.1 Правил дорожнього руху України.

Із даною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він ніколи не керував транспортним засобом марки Mazda CХ-5 з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , а керував транспортним засобом, який має номер НОМЕР_2 , також указує, що в постанові зазначено місце розгляду справи за адресою: м. Ізмаїл, пр-т Незалежності, 140, однак порушення мало місце за адресою: м. Ізмаїл, пр-т Незалежності, 226, у зв`язку з чим постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та складена з порушенням чинного законодавства. Крім того зазначає, що оскільки відповідачем протокол про адміністративне правопорушення не складався, а справу розглянуто на місці, останній повинен був забезпечити збирання доказів та встановлення обставин правопорушення. Зазначає, що як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год. При цьому, перед автомобілем позивача рухався учбовий автомобіль автошколи зі швидкістю менше 30 км/год, про що позивач повідомив відповідача, проте останнім це враховано не було. Крім того вказує, що обгін здійснювався не в місці, де нанесено розмітку 1.1. За адресою, зазначеною в протоколі як місце вчинення правопорушення, дорожня розмітка в обидва напрямки руху не є суцільною, а проспект Незалежності в м. Ізмаїл простягається на значну відстань. Також указує, що в оскаржуваній постанові відповідач, як на доказ обґрунтування прийнятого рішення, посилається лише на відеозапис, який на його вимогу не було надано для огляду. Також йому не було роз`яснено право збирати докази та користуватися правовою допомогою, у зв`язку з чим, на думку позивача, фактично розгляд звівся до декламації суб`єктивної думки інспектора про факт нібито порушення з боку позивача правил дорожнього руху. Фактично розгляд справи не здійснювався, не встановлювалися обставини руху, фактичне місце перебування транспортного засобу, не досліджувалися та не збиралися докази вчинення правопорушення чи такі, що виключають настання адміністративної відповідальності чи виключають подію правопорушення, не було забезпечено право на захист.

Посилаючись на наведене, просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 506544 від 13.02.2023.

Ухвалою суду від 14.04.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Призначено розгляд справи у судовому засіданні. У відзиві на позовну заяву представник Департаменту патрульної поліції посилався на те, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була прийнята інспектором з додержанням вимог законодавства, підставою для її прийняття стало порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, а саме п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України, оскільки 13 лютого 2023 року об 11 год. 52 хв. в ході виконання службових обов`язків, у складі екіпажу патрульної поліції, поліцейським роти з обслуговування міста Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Степановим Г. В. за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Незалежності 226, виявлено транспортний засіб «MAZDA CX-5» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) та здійснив її перетин, чим порушив п. 8.5.1 Правил дорожнього руху. Поліцейський підійшов до ОСОБА_1 назвав своє прізвище, спеціальне звання, а також роз`яснив суть скоєного адміністративного правопорушення. Під час розгляду справи позивача було ознайомлено з його правами згідно зі ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, проте позивач скористався своїм правом на власний розсуд і не надав поліцейським письмові пояснення по суті вчиненого ним адміністративного правопорушення, жодних заяв чи клопотань не заявляв. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, інспектором було прийнято оскаржувану постанову, зі змістом якої позивача було ознайомлено, оголошено її зміст, роз`яснено право та строки її оскарження, строки сплати штрафу та наслідки невиконання постанови.Зазначає, що відеозапис, який вівся під час фіксації адміністративного правопорушення та розгляду справи було знищено за строками зберігання, встановленими пп. 1 п. 3 Розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису 18.12.2018 № 1026. Указує, що позивачем, на виконання положень ч. 1 ст. 77 КУпАП, не надано жодних доказів на спростування факту вчинення адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Мамонтов Д. О. позов просив задовольнити з підстав, викладених у ньому.

20.09.2023 до суду від представника позивача - адвокат Мамонтова Д. О. надійшло клопотання про зупинення виконавчого провадження, відкритого на виконання оспорюваної постанови, проте у судовому засіданні представник позивача просив таке клопотання не розглядати.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Постановою поліцейського роти з обслуговування м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП капрала поліції Степанова Г. В. серії БАБ № 506544 від 13 лютого 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн, оскільки 13.02.2023 об 11 год. 52 хв. в Одеській області в м. Ізмаїлі на пр-ті Незалежності, 226, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mazda CХ-5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 1.1. (вузька суцільна лінія), чим порушив п. 8. 5.1 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з п. 1 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 (далі - Інструкція № 1395), розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395 встановлено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною першою ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктами 4-5 Розділу І Інструкції 1395 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з частиною першої ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 8.5.1 Правил дорожнього руху, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Дорожня розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, Великою Палатою Верховного Суду у п. 47 постанови від 25.06.2020 у справі №520/2261/19 зроблено висновок, що визначений вищезгаданою правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У позовній заяві позивач указує, що зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що він керував транспортним засобом марки Mazda CХ-5 з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , тоді як правильним зазначенням реєстраційного номеру автомобіля, яким він керував, є НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Разом з тим, на посилання позивача на окремі недоліки оформлення оскаржуваної постанови, суд зауважує, що окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 11.09.2018 по справі № 826/11623/16 (провадження № К/9901/50453/18) та в постанові Верховного Суду від 14.08.2018 по справі № 826/15341/15 (провадження № К/9901/19896/18).

За результатами розгляду даної справи суд дійшов висновку, що позивачем, відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 КАС України, не доведено обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Натомість відповідачем - Департаментом патрульної поліції доведено поза розумним сумнівом факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Інші доводи не спростовують правомірності прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення.

Посилання позивача на те, що йому інспектором не було роз`яснено право збирати докази та користуватися правовою допомогою спростовуються змістом оскаржуваної постанови, з якої слідує, що позивачу були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, у підтвердження чого позивач поставив свій підпис.

При цьому, відсутність під час розгляду даної справи відеозаписів з портативного відеореєстратора у зв`язку з їх знищення за терміном зберігання не може бути безумовною підставою для скасування постанови за відсутності доказів на спростування факту вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення.

Посилання позивача на те, що відеозапис з портативного відеореєстратора містив інформацію, яка могла б підтвердити його доводи, викладені в позовній заяві, проте такий відеозапис знищено за строками зберігання, не є безумовною підставою для задоволення позову, оскільки позивач, на виконання вимог ч. 1 ст. 77 КАС України, не був позбавлений можливості звернутися до відповідача для його отримання, а посилання представника позивача у судовому засіданні на те, що він звертався з цією метою до відповідача, проте відповіді не отримав, не підтверджені жодними доказами.

Отже, інспектор діяв відповідно до покладених на нього повноважень та дотримався процедури притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до приписів КУпАП, а тому вимоги позивача є не обґрунтованими.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, посадова особа відповідача діяла у межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства, суб`єктом владних повноважень, у відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, доведено правомірність прийнятого ним рішення, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення пред`явленого адміністративного позову.

Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 72, 77, 242-246, 250, 272, 286, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора з роти обслуговування м. Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області капрала поліції Степанова Геннадія Валерійовича, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його підписання.

Повне судове рішення виготовлено 21.09.2023.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА

21.09.23