Справа № 754/4919/23
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 754/4919/23 Суддя (судді) першої інстанції: Бабко В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Кузьменка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05 липня 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у м. Києві Національної поліції України, інспектора 2ої роти батальйону 1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Писаренка Дениса Васильовича про скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції у м. Києві Національної поліції України, інспектора 2ої роти батальйону 1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Писаренка Дениса Васильовича про скасування постанови.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 07.04.2023 постановою інспектора 2-ої роти батальйону 1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Писаренком Денисом Васильовичем на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190,00грн за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121-3 КУпАП. Вважає, що зазначена постанова постановлена неза конно і необґрунтовано та підлягає скасуванню. Позивач наголошує на тому, що не порушував Правил дорожнього руху України.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05 липня 2023 р. адміністративний позов задоволено.

Скасовано постанову серія ЕАС № 6792491 від 07.04.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1190,00 грн.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП закрито за відсутності в його діях складу правопорушення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2023 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 20.09.2023.

06.09.2023, під № 35019 до суду від сторони позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Позивач у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 07.04.2023 Інспектором 2-ої роти батальйону 1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Писаренком Денисом Васильовичем винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 1190,00грн.

Відповідно до змісту зазначеної постанови серії ЕАС № 6792491 від 07.04.2023, транспортний засіб «Хонда Акорд», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався зі швидкістю 75км/год, при дозволеній швидкості 50км/год, чим порушив п.2.9-в ПДР - керування водія ТЗ з номерним знаком, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Позивач наголошує на тому, що порушень ПДР не вчиняв, а постанова є протиправною та підлягає скасуванню, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що:

- зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач порушив швидкісний режим. При цьому, в оскаржуваній постанові відсутні посилання на прилад, який підтверджує обставини щодо перевищення швидкості руху транспортним засобом під керуванням позивача, яким саме приладом здійснювалось вимірювання та в якому режимі, що унеможливлює суд встановити порушення ПДР України позивачем щодо швидкісного режиму;

- суду не надано належних та допустимих доказів факту порушення позивачем правил дорожнього руху 07.04.2023. Оскільки якщо враховувати фото автомобіля позивача, які надані відповідачем, чітко можливо встановити як марку автомобіля так і символи номерного знака, а саме «Хонда Акорд», д.н.з. НОМЕР_1 , без будь-яких нанесень покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком;

- відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні інші документи та матеріали, крім наданих відповідачем з порушенням 73-76 та 99 КАС України, які б могли бути визнані судом як докази про їх вчинення;

- постанова постановлена без достатніх підстав, що вказують на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення та без встановлення дійсних обставин справи.

Доводи апеляційної скарги:

- відповідачем було долучено відео порушення, де зафіксовано саме перевищення швидкості позивача та фотознімок, з яких чітко вбачається саме перевищення швидкості та прилад, яким здійснювали фіксацію даного порушення. Інспектором було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 згідно ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а саме, за те, що номерний знак автомобіля був закритий стороннім предметом, а не за перевищення швидкості відповідно до ч. 1 ст.122 КУпАП;

- відповідачем до суду було долучено фотознімок де наявний прилад за допомогою якого фіксували порушення та відео з приладу ТruCam, де чітко було зафіксовано перевищення швидкості ОСОБА_1 . Після зупинки транспортного засобу, поліцейськими було зафіксовано на службовий відеореєстратор наявність стороннього предмету (решітки) на номерному знаку спереду та ззаду автомобіля. Дане відео також було долучено до матеріалів справи;

- що стосується номерного знаку, так дійсно можна ідентифікувати символи, які знаходяться на ньому, оскільки решітка за рахунок своєї конструкції дозволяє це зробити, проте, у вину позивачу і не ставилось, що за наявності решітки унеможливилась ідентифікація символів, у вину позивачу було покладено діяння закріплення на номерному знаку стороннього предмета, а саме, сітка чорного кольору. Таке діяння описане у диспозиції ст.121-3 КУпАП, за що і був притягнутий до відповідальності водій;

- зазначення в постанові пункту « 2.9в» замість « 30.2» не вносить в оскаржувану постанову зміни в кваліфікації правопорушення чи мотивацію прийняття рішення;

- доводи позивача не спростовують встановленого факту порушення ним Правил дорожнього руху та, відповідно, складу адміністративного правопорушення, дії відповідача відповідають законодавчо встановленій процедурі розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Закон України «Про Національну поліцію», визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Так, згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з приписами ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша і друга статті 121-3, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, стаття 127-3, частини перша і друга статті 127-4, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, з оспорюваної позивачем постанови вбачається, що 07.04.2023 Інспектором 2-ої роти батальйону 1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Писаренком Денисом Васильовичем винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 1190,00грн.

Відповідно до зазначеної постанови серії ЕАС №6792491 від 07.04.2023, транспортний засіб «Хонда Акорд», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався зі швидкістю 75км/год, при дозволеній швидкості 50км/год, чим порушив п.2.9-в ПДР - керування водія ТЗ з номерним знаком, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Відповідно до змісту п. 2.9-в ПДР України, передбачено, що керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Також, за змістом п. 30.2 ПДР, на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка. На трамваях і тролейбусах наносяться реєстраційні номери, що надаються відповідними уповноваженими на те органами. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Тож, позивач керував транспортним засобом з номерним знаком, що не відповідає вимогам стандартів, а саме, закритий решіткою для прикриття від механічних пошкоджень, чим порушив вимоги п.2.9 «в» ПДР України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем до суду першої інстанції було надано диск з відеозаписом з нагрудної камери, за яким, на транспортному засобі позивача на момент винесення оскаржуваної постанови була встановлена решітка.

На переконання колегії суддів, встановлення будь-якого стороннього предмета на номерному знаці заборонено, та ускладнює ідентифікацію номерного знаку.

Слід наголосити на тому, що зміст п. 30.2 ПДР України, визначає, що забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Отже, п. 30.2. ПДР України заборонено будь-яке закриття номерного знака.

Колегія суддів зазначає, що наказом Міністерства внутрішніх справ України № 166 від 02.03.2021 «Про деякі питання державних номерних знаків транспортних засобів», відповідно до ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», підпункту 2 пункту 4 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 878 (із змінами), з метою встановлення єдиних зразків державних номерних знаків транспортних засобів та вимог до них затверджено нові вимоги до державних номерних знаків транспортних засобів та єдині зразки державних номерних знаків транспортних засобів.

Також, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.03.2023 № 259, відповідно до абзацу третього пункту 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України від 16 листопада 2022 року № 2765-IX «Про внесення змін до статті 34 Закону України «Про дорожній рух» щодо запровадження відомчої реєстрації транспортних засобів Служби безпеки України», абзацу третього пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року № 731 «Про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» та з метою приведення наказу МВС у відповідність до вимог законодавства України, затверджено зміни до Вимог до державних номерних знаків транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02 березня 2021 року № 166, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 22 березня 2021 року за № 353/35975, що додаються. Затверджено Зміну до Єдиних зразків державних номерних знаків транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02 березня 2021 року № 166, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 березня 2021 року за № 353/35975, що додається.

Тож, за чинного регулювання, питання вимог до державних номерних знаків транспортних засобів, регулюється не стандартами ДСТУ, а наведеними вище наказами МВС України, які, у свою чергу, не передбачають встановлення будь-яких захисних решіток.

Колегія суддів, у контексті зазначення судом першої інстанції про те, що зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач порушив швидкісний режим, при цьому, в оскаржуваній постанові відсутні посилання на прилад, який підтверджує обставини щодо перевищення швидкості руху транспортним засобом під керуванням позивача, яким саме приладом здійснювалось вимірювання та в якому режимі, що унеможливлює суд встановити порушення ПДР України позивачем щодо швидкісного режиму, зазначає та наголошує на тому, що по перше, відповідачем надавались фото/відео докази перевищення позивачем швидкісного режиму, що зафіксовані відповідним приладом вимірювання швидкісного режиму, проте цьому не було надано оцінки; по друге, позивача не було притягнуто до відповідальності саме за це порушення, а за встановлення решітки на номерному знаку транспортного засобу.

Тож, інспектором було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 згідно ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а саме, за те, що номерний знак автомобіля був закритий стороннім предметом, а не за перевищення швидкості, відповідно до ч. 1 ст.122 КУпАП.

Щодо висновків суду першої інстанції про те, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів факту порушення позивачем правил дорожнього руху та що чітко можливо встановити, як марку автомобіля так і символи номерного знаку, колегія суддів вважає такі помилковими, оскільки після зупинки транспортного засобу, поліцейськими було зафіксовано на службовий відеореєстратор наявність стороннього предмету (решітки) на номерному знаку спереду та ззаду автомобіля. Щодо номерного знаку, так, дійсно, можливо ідентифікувати символи, які знаходяться на ньому, оскільки решітка за рахунок своєї конструкції дозволяє це зробити, водночас,

у провину позивачу і не ставилось, що за наявності решітки унеможливилась ідентифікація символів, натомість, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за закріплення на номерному знаку стороннього предмета, а саме, сітки чорного кольору, що передбачене диспозицією ст.121-3 КУпАП.

У частині посилань позивача на наявність недоліків/описок у оскаржуваній постанові та зазначення про неможливість використання наданих відповідачем доказів фото/відеофіксації порушення, колегія суддів звертає увагу на те, що формальне порушення процедури/порядку не може мати наслідки скасування правильного по суті рішення за умови, що стороною позивача не було обґрунтовано поставлено під сумнів достовірність вказаних доказів.

Таким чином, колегія суддів за наслідком апеляційного розгляду дійшла висновку про те, що при розгляді спору в суді першої інстанції було неповно з`ясовано всі обставини справи, неповно досліджено докази та порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору, тому, колегія суддів вважає постанову серії ЕАС № 6792491 від 07.04.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1190,00 грн, законною та обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 272, 250, 315, 317 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05 липня 2023 р. - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у м. Києві Національної поліції України, інспектора 2ої роти батальйону 1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Писаренка Дениса Васильовича про скасування постанови відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко