Справа № 520/18079/21
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року

м. Київ

справа №520/18079/21

адміністративне провадження № К/990/24266/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

розглянув у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу №520/18079/21

за позовом ОСОБА_1

до Харківської обласної прокуратури

про зобов`язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою Харківської обласної прокуратури

на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2023 року

(головуючий суддя: Катунов В.В., судді: Чалий І.С., Ральченко І.М.).

УСТАНОВИВ:

І. Історія справи

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської обласної прокуратури, у якому просив суд:

- стягнути з Держави України в особі Харківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, у виді неотриманої частини заробітної плати, а саме: посадового окладу визначеного за частиною третьою статті 81 Закону України «Про прокуратуру», завданої положеннями пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, що визнані неконституційними, за період з 1 липня 2015 року до 15 березня 2021 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Харківської обласної прокуратури у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 заробітної плати з 26 березня 2020 року до 15 березня 2021 року, в порядку та у розмірах, передбачених частинами другою, третьою-п`ятою і сьомою статті 81 Закону України «Про прокуратуру»;

- зобов`язано Харківську обласну прокуратуру нарахувати заробітну плату ОСОБА_1 з 26 березня 2020 року до 15 березня 2021 року, у порядку та спосіб визначений частинами другою, третьою-п`ятою і сьомою статті 81 Закону України «Про прокуратуру»;

- зобов`язано Харківську обласну прокуратуру виплатити ОСОБА_1 грошові кошти, які складають різницю між фактично отриманою з 26 березня 2020 року до 15 березня 2021 року заробітною платою та належною до виплати заробітною платою, розрахованою у порядку та спосіб, що визначений частинами другою, третьою-п`ятою і сьомою статті 81 Закону України «Про прокуратуру», з відповідним відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

У решті позовних вимог відмовлено.

На вказане рішення окружного суду 29 грудня 2021 року, через засоби поштового зв`язку Харківська обласна прокуратура вперше подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року апеляційну залишено без руху, через несплату апелянтом судового збору.

5 липня 2022 року апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року повернуто скаржнику, оскільки він не виконав вимоги ухвали про залишення скарги без руху та не сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги.

17 серпня 2022 року до Другого апеляційного адміністративного суду вдруге надійшла апеляційна скарга від Харківської обласної прокуратури на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року у цій справі.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року у задоволенні клопотання Харківської обласної прокуратури про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено. Апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року залишено без руху. Суд надав Харківській обласній прокуратурі строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, а саме: десять днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, шляхом направлення до суду вмотивованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважності причин пропуску строків на апеляційне оскарження рішення та документів на підтвердження цих обставин.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2023 року заяву Харківської обласної прокуратури про поновлення строків на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року залишено без задоволення та відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Харківської обласної прокуратури на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року у цій справі.

Постановою Верховного Суду від 27 квітня 2023 року ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2023 року скасовано, а справу направлено до Другого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду. Верховний Суд констатував передчасність висновків апеляційного суду.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2023 року у задоволенні клопотання Харківської обласної прокуратури про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено. Апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року у справі №520/18079/21 залишено без руху. Надано Харківській обласній прокуратурі строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги - протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, шляхом направлення до суду вмотивованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважності причин пропуску строків на апеляційне оскарження рішення та документів на підтвердження цих обставин.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2023 року заяву Харківської обласної прокуратури про поновлення строків на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року залишено без задоволення. Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Харківської обласної прокуратури на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року у справі №520/18079/21.

Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції від 15 червня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження, Харківська обласна прокуратура звернулась із касаційною скаргою на неї до Верховного Суду.

У поданій касаційній скарзі Харківська обласна прокуратура просить скасувати оскаржуване судове рішення, а справу направити на продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 15 липня 2023 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

ОСОБА_1 свого відзиву на касаційну скаргу не подав. Копію ухвали Суду про відкриття касаційного провадження отримав 25 липня 2023 року через підсистему «Електронний Суд».

ІІ. Мотиви Верховного Суду

Верховний Суд, переглянувши оскаржуване судове рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України»), виходить із такого.

Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Касаційне провадження у справі відкрито з метою перевірки доводів скарги Харківської обласної прокуратури про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

З матеріалів цієї справи вбачається, що 29 листопада 2021 року суд першої інстанції розглянув цю справу й ухвалив у ній рішення за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 83-90).

Копія рішення окружного суду була надіслана відповідачеві до його Електронного кабінету у підсистемі «Електронний Суд». Відповідно до довідки відповідального працівника суду ОСОБА_2 від 30 листопада 2021 року, указане рішення окружного суду доставлено до Електронного кабінету Харківської обласної прокуратури 29 листопада 2021 року о 19:43 (а.с. 93).

Не погодившись із указаним рішенням суду першої інстанції, Харківська обласна прокуратура подала апеляційну скаргу на нього 29 грудня 2021 року засобами поштового зв`язку, що підтверджується копією відповідного конверту (а.с. 101).

Встановивши, що апеляційна скарги Харківської обласної прокуратури не відповідала вимогам частини п`ятої статті 296 КАС України, а саме: апелянт не подав до суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції залишив скаргу без руху ухвалою від 23 лютого 2022 року (а.с. 111).

Зазначену ухвалу апеляційного суду Харківська обласна прокуратура отримала через свій Електронний кабінет у підсистемі «Електронний Суд» 28 лютого 2022 року о 06:50, що встановлено на підставі довідки відповідального працівника суду ОСОБА_3 (а.с. 114).

Оскільки апелянт не усунув недоліки апеляційної скарги, Другий апеляційний адміністративний суд вирішив повернути апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури ухвалою від 5 липня 2022 року (а.с. 115).

Варто зауважити, що Харківська обласна прокуратура подала до суду апеляційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку разом із платіжним дорученням про сплату судового збору засобами поштового зв`язку 14 липня 2022 року (а.с. 122). Тобто, вже після постановлення судом ухвали про повернення скарги, а тому суд не взяв її до уваги.

Після цього, Харківська обласна прокуратура вдруге подала апеляційну скаргу на рішення окружного суду засобами поштового зв`язку 17 серпня 2022 року (а.с. 135).

Між тим, 23 грудня 2022 року Другий апеляційний адміністративний суд відмовив у задоволенні клопотання апелянта про поновлення пропущеного ним процесуального строку на звернення до апеляційного суду (а.с. 147-151). Цього ж дня, ухвалою від 23 грудня 2022 року апеляційний суд залишив скаргу Харківської обласної прокуратури без руху і визначив десятиденний строк на усунення недоліків шляхом подання клопотання про зазначення поважних причин пропуску процесуального строку (а.с. 152-153).

4 січня 2023 року до апеляційного суду надійшла заява про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення окружного суду (а.с. 157-161).

Указана заява апелянта обґрунтована тим, що Харківська обласна прокуратура пропустила строк на звернення до суду апеляційної інстанції через введений у країні воєнний стан, спричинений збройною агресією Російською Федерацією проти України.

Надавши оцінку зазначеному доводу, в контексті поважності причин пропуску апелянтом процесуального строку, Другий апеляційний адміністративний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження у цій справі ухвалою від 16 січня 2023 року (а.с. 172-174), визнавши наведені причини неповажними.

Ухвала Другого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2023 року була предметом касаційного перегляду, за наслідками проведення якого Верховний Суд констатував передчасність висновків суду апеляційної інстанції щодо визнання неповажними причини, зазначені скаржником, а тому повернув справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції ухвалою від 27 квітня 2023 року (а.с. 216-223).

22 травня 2023 року Другий апеляційний адміністративний суд відповідними ухвалами відмовив скаржнику у задоволенні заяви про поновлення пропущеного процесуального строку й залишив апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури без руху (а.с. 232-233, 234-235).

6 червня 2023 року на адресу Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява Харківської обласної прокуратури про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року (а.с. 239-245).

У цій заяві Харківська обласна прокуратура вкотре зауважила, що причиною пропуску нею процесуального строку на звернення до суду апеляційної інстанції був введений в країні воєнний стан та відповідні наслідки, які з цим пов`язані. Зауважила, що, зокрема, місто Харків піддається постійним обстрілам з боку Російської Федерації; існує постійна загроза вторгнення до міста Харкова, що в свою чергу не може не впливати на роботу державних органів регіону, зокрема, й Харківської обласної прокуратури. Насамкінець скаржник звертав увагу, що постійні повітряні тривоги, які чинять загрозу життю та здоров`ю працівників через можливість ракетних влучень по будівлям, також спричинюють труднощі в роботі, що спричинює порушення строків виконання процесуальних обов`язків учасників процесу.

З огляду на наведені фактичні обставини, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 295 КАС України визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За правилом пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Частиною другою цієї ж статті обумовлено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.

Варто зазначити, що процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду або апеляційного оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.

Апеляційний суд, встановивши пропуск Харківською обласною прокуратурою процесуального строку на подання апеляційної скарги виходив з того, що оскаржуване рішення окружним судом було ухвалене 29 грудня 2021 року. Ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду про повернення апеляційної скарги (першої) скаржник отримав 7 липня 2022 року через підсистему Електронний суд, що підтверджується відповідною довідкою працівника суду (а.с. 124).

Тоді як апеляційну скаргу (другу) на рішення окружного суду Харківська обласна прокуратура подала лише 17 серпня 2022 року.

Варто зазначити, що Верховний Суд, переглядаючи законність ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження у цій справі, зауважував, що апеляційний суд не достатньо обґрунтував свою правову позицію щодо невизнання зазначених скаржником підстав, як то введення в країні воєнного стану, у якості неповажної причини пропуску процесуального строку.

Вирішуючи повторно це питання, на основі заяви скаржника про поновлення процесуального строку від 1 червня 2023 року (а.с. 239-245), апеляційний суд дійшов висновку про неповажність зазначених апелянтом підстав пропуску процесуального строку.

Надавши правову оцінку доводам скаржника в контексті причин пропуску процесуального строку, а саме: 1) запровадженню в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану; 2) неможливості у зв`язку із воєнним станом виконання вимог ухвали суду при подачі первинної скарги; 3) обставинам того, що працівники обласної прокуратури у зв`язку з вторгненням Російської Федерації на територію України були змушені виїхати з міста Харкова через постійні обстріли міста та загрозу вторгнення військ Російської Федерації до міста; 4) обставині того, що працівниками обласної прокуратури були залишені всі матеріали наглядових проваджень, у зв`язку із ускладнено ситуацією, за місцем своєї роботи в місті Харкові; 5) входження Харківської міської територіальної громади до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 (зі змінами); 6) постійним обстрілам й атакам територій України Російською Федерацією, зокрема, міста Харкова, починаючи з 24 лютого 2022 року по теперішній час, що в свою чергу також впливає на виконання працівниками обласної прокуратури своїх повноважень, зокрема в несвоєчасному поданні апеляційних та касаційних скарг на рішення суду; 7) постійним повітряним тривогам у місті, які передбачають обов`язкове перебування в укритті, адже територія міста піддається як ракетним так і артилерійським обстрілам, апеляційний суд їх визнав не поважними, адже скаржник не надав доказів об`єктивної неможливості виконання процесуальних обов`язків у визначені КАС України строки.

Апеляційний також суд наголосив, що апелянт не надав до суду наказів про встановлення простою в роботі Харківської обласної прокуратури, у зв`язку із чим організація трудового процесу в Харківській обласній прокуратурі мала передбачати виконання працівниками своїх функцій і повноважень.

Колегія суддів Верховного Суду погоджується із такими висновками суду апеляційної інстанції і зазначає наступне.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Надалі дія воєнного стану в Україні продовжувалася згідно з Указами Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022, від 17 травня 2022 року №341/2022, від 12 серпня 2022 року №573/2022, від 6 лютого 2023 року № 58/2023, від 1 травня 2023 року № 254/2023. Указом Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, тобто він діє і дотепер.

Варто наголосити, що після затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, будь-яких змін в аспекті перебігу процесуальних строків на апеляційне оскарження судових рішень, та їх обчислення до КАС України не вносилось.

За усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Тож, колегія суддів зауважує, що саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку для органу державної влади без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу такого органу, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його продовження.

У клопотаннях про поновлення пропущеного процесуального строку скаржник покликався саме на введення в Україні воєнного стану, а також на складнощі у роботі Харківської обласної прокуратури, які цим спричинені.

Між тим, Верховний Суд нагадує, що неможливість здійснення процесуальних прав учасником процесу (за для визнання підстави поважною причиною пропуску процесуального строку) має бути реальною. До того ж, Харківська обласна прокуратура крізь компетенційну призму не є тим органом державної влади, який активно залучений до обороноздатного процесу держави.

Тож, довід скаржника на неможливість своєчасного подання апеляційної скарги з огляду на проаналізовані обставини, Верховний Суд вважає необґрунтованими й погоджується із висновком апеляційного суду щодо недоведення скаржником поважності причин пропуску строку на звернення до суду.

Підсумовуючи наведене, Суд констатує, що дійсно, введений в країні воєнний стан суттєво ускладнило (подекуди унеможливило) повноцінне функціонування, зокрема, органів державної влади (місцевого самоврядування). Між тим, сама по собі ця обставина, без належного її обґрунтування крізь призму неможливості ситуативного (в конкретних умовах) виконання процесуальних прав і обов`язків учасника справи, й підтвердження її належними й допустимими доказами, не може слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Доказів існування інших непереборних обставин, які перешкоджали скаржнику скористатись правом на звернення з апеляційною скаргою у межах визначеного КАС України строку, скаржник не зазначає та не надає.

Отже, наведені відповідачем обставини, якими обґрунтовано поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року, не пов`язані з об`єктивними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду, а тому суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку щодо неповажності наведених скаржником причин та відсутності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції постановлено законну і обґрунтовану ухвалу, з дотриманням норм процесуального права, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Харківської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2023 року у справі №520/18079/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

……………………………………

……………………………………

……………………………………

Н.М. Мартинюк

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко,

Судді Верховного Суду