Справа № 200/441/23
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2023 року Справа№200/441/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабаш Г.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, м. Херсон, вул. 28 Армії, буд. 6) про визнання дій протиправними, скасування рішення від 15.12.2022 № 16 та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якій просив:

- визнати протиправним дії відповідача та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії від 15.12.2022 № 16;

- зобов`язати відповідача призначити пенсію із зарахуванням до пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи з повним робочим днем під землею з 15.06.2015 по 20.11.2017.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 17.08.2021 він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком на підставі ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням № 16 від 26.08.2021 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу роботи 25 років. Відповідне рішення було оскаржено позивачем в судовому порядку.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10.01.2022 по справі № 200/14140/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.08.2021 про призначення пенсії, із зарахуванням до пільгового стажу періодів навчання та роботи. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2022, рішення суду першої інстанції змінено.

Виконуючи вище наведені судові рішення, відповідач знов вчинив протиправні дії, а саме безпідставно не врахував до пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди з 15.06.2015 по 20.11.2017. Такі свої протиправні дії відповідач поясним тим, що суд апеляційної інстанції не зобов`язував враховувати дані періоди роботи до пільгового стажу.

З врахуванням вище наведеного, відповідачем 15.12.2022 було прийнято знов протиправне рішення № 16 про відмову в призначенні пенсії через відсутність необхідного стажу роботи в підземних умовах 25 років.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, а рішення про відмову в призначенні пенсії від 15.12.2022 № 16 таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10.04.2023 закрито провадження у справі.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 10.04.2023 у справі № 200/441/23 скасовано, справу направлено до Донецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12.07.2023 відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позовних вимог та вважає їх такими, що задоволенню не підлягають. По суті спірних правовідносин пояснив, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10.01.2022 по справі №200/14140/21, яке набуло чинності 19.09.2022 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Фонду від 26.08.2021 №16 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Фонду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.08.2021 про призначення пенсії, із зарахуванням до пільгового стажу періоду навчання з 01.09.1988 року по 19.06.1992 року, періодів роботи з 08.01.1992 року по 08.03.1992 року, з 03.04.2006 року по 10.04.2006 року, з 06.05.2006 року по 25.07.2006 року, з 26.11.2007 року по 30.11.2007 року, з 28.01.2009, року по 27.02.2009 року, з 15.02.2010 року по 26.10.2010 року, з 17.11.2014 року по 23.12.2014 року, з 15.06.2015 року по 20.11.2017 року, з 22.11.2017 року по 17.08.2021 року, застосувавши при розрахунку стажу роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням висновків суду.

03.02.2022 Донецьким окружним адміністративним судом по справі №200/14140/21 ухвалено додаткове рішення, яким зобов`язано Головне управління Фонду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17 серпня 2021 року про призначення пенсії із зарахуванням періодів роботи з 05.04.1995 року по 30.11.1995 року, з 19.03.1996 року по 22.06.1997 року, з 03.04.2006 року по 10.04.2006 року, з 06.05.2006 року по 25.07.2006 року, з 26.07.2006 року по 05.10.2006 року, з 26.11.2007 року по 29.11.2007 року, з 02.04.2009 року по 25.06.2009 року, з 06.07.2009 року по 30.08.2009 року, з 15.02.2010 року по 26.10.2010 року, з 08.11.2010 року по 04.11.2014 року, з 17.11.2014 року по 14.06.2015 року, з 22.11.2017 року по 17.08.2021 року до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Окрім іншого, в мотивувальній частині додаткового рішення зазначено, що: Разом з цим, щодо періодів роботи 30.11.2007 року, з 15.06.2015 року по 20.11.2017 року суд зазначає, що професії за якими позивач працював у вказані періоди (гірничий майстер, помічник начальника дільниці підземний) не є провідними.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зарахування періодів роботи 30.11.2007 року, з 15.06.2015 по 20.11.2017 до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Постановою від 19.09.2022 по справі 200/14140/21 Першого апеляційного адміністративного суду апеляційні скаргу ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 р. у справі № 200/14140/21 задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.01.2022 змінено. Абзац третій резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року викладено в наступній редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву позивача від 17 серпня 2021 року про призначення пенсії, із зарахуванням до пільгового стажу періоду навчання з 01.09.1988 року по 19.06.1992 року, застосувавши при розрахунку стажу роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від року працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції. Отже, фактично, рішення суду першої інстанції (в тому числі і додаткове), апеляційною інстанцією не скасовано, а лише змінено третій абзац його резолютивної частини.

Відповідач наголосив, що судом першої інстанції, в свою чергу, у рішенні по справі №200/14140/21 вже зроблено висновок щодо оскаржуваного періоду роботи позивача та зазначено про відсутність підстав для зарахування цього періоду до провідних професій.

З огляду на це, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.01.2022 по справі 200/14140/21, по якому було ухвалено додаткове рішення від 03.02.2022 та постанови від 19.09.2022 Першого апеляційного адміністративного суду повторно розглянута заява ОСОБА_1 від 17.08.2021.

За результатами повторного розгляду заяви, Управлінням прийнято рішення №16 від 15.12.2022 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Так, у мотивувальній частині постанови від 19.09.2022 по справі 200/14140/21 Першого апеляційного адміністративного суду зазначено Суд зазначає, що фактично ч. 1 ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення» дублює положення ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Отже, враховуючи, що позивач працював прохідником, гірничим робочим підземним тобто за професіями, що передбачені ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як провідні, суд приходить до висновку, що позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 р. № 8".

Таким чином, на виконання судового рішення, періоди роботи з 05.04.1995 року по 30.11.1995 року, з 19.03.1996 року по 22.06.1997 року, з 03.04.2006 року по 10.04.2006 року, з 06.05.2006 року по 25.07.2006 року, з 26.07.2006 року по 05.10.2006 року, з 26.11.2007 року по 29.11.2007 року, з 02.04.2009 року по 25.06.2009 року, з 06.07.2009 року по 30.08.2009 року, з 15.02.2010 року по 26.10.2010 року, з 08.11.2010 року по 04.11.2014 року, з 17.11.2014 року по 14.06.2015 року, з 22.11.2017 року по 17.08.2021 зараховано як робітникам, які зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах Постанова №202, та період 01.09.1988 19.06.1992 навчанням за фахом, які дають право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Страховий стаж ОСОБА_1 склав 23 роки 10 місяців 3 дні, при цьому з урахуванням стажу за списком №1 (13 років) 36 років 10 місяців 19 днів, обчислено відповідно до абзацу 10 частини третьої статті 24 Закону. За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Пільговий стаж відповідно до Постанови КМУ від 31.03.1994 №202 (25), обчислений на виконання рішення суду, довідки №290 від 17.08.2021 виданої Відокремленим підрозділом "Шахта "Курахівська" державного підприємства "Селидіввугілля" та за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, склав 19 років 1 день, у тому числі навчання за фахом 3 роки 9 місяців 19 днів, військова служба 1 рік 11 місяців 4 дні, а саме:

01.09.1988 19.06.1992 навчання за фахом;

12.08.1992 23.11.1992 постанова 202 підземні;

30.11.1992 03.11.1994 військова служба строкова;

05.04.1995 30.11.1995 постанова 202 підземні;

19.03.1996 22.06.1997 постанова 202 підземні;

03.04.2006 10.04.2006 постанова 202 підземні;

06.05.2006 25.07.2006 постанова 202 підземні;

26.07.2006 05.10.2006 постанова 202 підземні;

26.11.2007 29.11.2007 постанова 202 підземні;

30.11.2007 14.11.2008 постанова 202 підземні;

02.04.2009 25.06.2009 постанова 202 підземні;

06.07.2009 30.08.2009 постанова 202 підземні;

02.11.2009 05.02.2010 постанова 202 підземні;

15.02.2010 26.10.2010 постанова 202 підземні;

08.11.2010 31.12.2012 постанова 202 підземні;

01.01.2013 04.11.2014 постанова 202 підземні;

17.11.2014 14.06.2015 постанова 202 підземні;

22.11.2017 17.08.2021 постанова 202 підземні.

До страхового стажу не зарахований період роботи з 28.01.2009 по 27.02.2009 в ОАО УК "Нерюнгриуголь" филиал шахта "Денисовская" (зазначено мовою оригіналу) згідно із довідкою без номеру від 27.02.2009, виданої ОАО УК "Нерюнгриуголь" филиал шахта "Денисовская".

Зазначений період, на момент прийняття оскаржуваного рішення, не зараховано у зв`язку з відсутністю інформації щодо сплати страхових внесків до відповідного фонду російської федерації, на території якої проводилась трудова діяльність.

За наданими документами та враховуючи висновок суду ОСОБА_1 , на момент повторного розгляду заяви, мав право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 зі зниженням пенсійного віку на 10 років, тобто після досягнення 50 років з 03.06.2023.

Позивач, скориставшись зазначеними рекомендаціями, звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із повторною заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. За результатами розгляду заяви, ОСОБА_1 відповідно до рішення №16 від 14.06.2023 року, з 03.06.2023 року призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1. Враховуючи вищевикладене, Головним управлінням Фонду правомірно прийнято рішення №16 від 15.12.2022 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Дію воєнного стану продовжено Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 №58/2023.

02.03.2022 Рада суддів України опублікувала Рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану року. Судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Відповідно до наказу голови Донецького окружного адміністративного суду від 26.02.2022 №14/І-г «Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи» запроваджено особливий режим роботи для суддів Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи з 26.02.2022 до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить копія паспорту серії НОМЕР_2 .

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/14140/21 відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання житлових субсидій та пільг Головного управління ПФУ в Херсонській області було розглянуто документи пенсійної справи ОСОБА_1 на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту З статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за заявою від 17.08.2021.

Рішенням Головного управління ПФУ в Херсонській області № 16 від 15.12.2022 позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Позивачу зараховано періоди роботи з 05.04.1995 року по 30.11.1995 року, з 19.03.1996 по 22.06.1997, з 03.04.2006 по 10.04.2006, з 06.05.2006 по 25.07.2006 , з 26.07.2006 по 05.10.2006, з 26.11.2007 по 29.11.2007, з 02.04.2009 по 25.06.2009, з 06.07.2009 по 30.08.2009, з 15.02.2010 по 26.10.2010, з 08.11.2010 по 04.11.2014, з 17.11.2014 по 14.06.2015, з 22.11.2017 по 17.08.2021, як робітнику, який зайнятий протягом повного робочого дня на підземних роботах Постанова №202, та період 01.09.1988 19.06.1992 навчанням за фахом, які дають право на призначення пенсії відповідно до ч. З ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Страховий стаж особи 23 роки 10 місяців З дні, при цьому з урахуванням стажу за списком №1 (13 років) страховий стаж становить 36 років ЇО місяців 19 днів, обчислено відповідно до абзацу 10 частини третьої статті 24 Закону За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Пільговий стаж позивача складає за Списком Постанови КМУ від 31.03.1994 №202 (25) - 19 років 1 день, у тому числі навчання за фахом - 3 роки 9 місяців 19 днів, військова служба - 1 рік 11 місяців 4 дні, обчислений на виконання рішення суду, довідки №290 від 17.08.2021 виданої Відоктемленим підрозділом "Шахта "Курахівська" державного підприємства "Селидіввугілля" та за даними реєстру застрахованих осіб Державного загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме:

01.09.1988 19.06.1992 навчання за фахом;

12.08.1992 23.11.1992 постанова 202 підземні;

30.11.1992 03.11.1994 військова служба строкова;

05.04.1995 30.11.1995 постанова 202 підземні;

19.03.1996 22.06.1997 постанова 202 підземні;

03.04.2006 10.04.2006 постанова 202 підземні;

06.05.2006 25.07.2006 постанова 202 підземні;

26.07.2006 05.10.2006 постанова 202 підземні;

26.11.2007 29.11.2007 постанова 202 підземні;

30.11.2007 14.11.2008 постанова 202 підземні;

02.04.2009 25.06.2009 постанова 202 підземні;

06.07.2009 30.08.2009 постанова 202 підземні;

02.11.2009 05.02.2010 постанова 202 підземні;

15.02.2010 26.10.2010 постанова 202 підземні;

08.11.2010 31.12.2012 постанова 202 підземні;

01.01.2013 04.11.2014 постанова 202 підземні;

17.11.2014 14.06.2015 постанова 202 підземні;

22.11.2017 17.08.2021 постанова 202 підземні.

До страхового стажу не зарахований період роботи з 28.01.2009 по 27.02.2009 в ОАО УК "Нерюнгриуголь" филиал шахта "Денисовская" (зазначено мовою оригіналу) згідно із довідкою без номеру від 27.02.2009, виданої ОАО УК "Нерюнгриуголь" филиал шахта "Денисовская". Можливо зарахувати за умови сплату страхових внесків до відповідних фондів держав- учасниць Співдружності Незалежних Держав, на території яких проводилась трудова діяльність.

З оскаржуваного рішення вбачається, що за наданими документами позивач буде мати право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 зі зниженням пенсійного віку на 10 років, тобто після досягнення 50 років з 03.06.2023.

Листом від 01.02.2023 № 2800-0302038/5315 Пенсійний фонд України на звернення позивача від 03.01.2023 за № ВЕБ-28000-Ф-С-23-000734 щодо відмови у призначенні пенсії повідомив, що постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2022 у справі № 200/14140/21 рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.01.2022 у справі № 200/14140/21 змінено. Абзац третій резолютивної частини рішення суду від 10.01.2022 викладено в наступній редакції Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву позивача від 17 серпня 2021 року про призначення пенсії, із зарахуванням до пільгового стажу періоду навчання з 01.09.1988 року по 19.06.1992 року, застосувавши при розрахунку стажу роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від року працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції.

Зобов`язань щодо зарахування до пільгового стажу періоду з 15.06.2015 по 20.11.2017 рішення суду від 19.09.2022 не містить.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною 1 статті 9 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

За частиною 1 статті 14 Закону № 1788-XII, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Статтею 114 Закону №1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з частиною першої статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Частина друга статті 114 Закону №1058-IV визначає, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10.01.2022 року у справі № 200/14140/21 встановлено, що у відповідності до записів у трудовій книжці позивача, ОСОБА_1 працював прохідником з 05.04.1995 року по 30.11.1995 року, з 19.03.1996 року по 22.06.1997 року, з 03.04.2006 року по 10.04.2006 року, з 06.05.2006 року по 25.07.2006 року, з 26.07.2006 року по 05.10.2006 року, з 26.11.2007 року по 29.11.2007 року, з 30.11.2007 року по 14.11.2008 гірничим майстром підземним, з 02.04.2009 року по 25.06.2009 року, з 06.07.2009 року по 30.08.2009 року прохідником, з 02.11.2009 року по 05.02.2010 року гірничим робочим підземним, з 15.02.2010 року по 26.10.2010 року, з 08.11.2010 року по 04.11.2014 року прохідником, з 17.11.2014 року по 14.06.2015 року, з 15.06.2015 року по 20.11.2017 року помічником начальника дільниці підземним, з 22.11.2017 року по 17.08.2021 року прохідником з повним робочим днем під землею.

Також в матеріалах справи міститься довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №290 від 17.08.2021 року. Вказані довідки містять підписи посадових осіб, штамп та засвідчені печаткою підприємства

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд звертає увагу на те, що постановою Кабінетом Міністрів України від 31 березня 1994 р. № 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

Відповідно до п. 1 Постанови № 202, підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Отже, законодавець саме Постановою № 202 від 31.03.1994 року визначив, список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах.

Разом з тим, як вбачається з розрахунку стажу (РС-право) періоди роботи позивача з 05.04.1995 року по 30.11.1995 року, з 19.03.1996 року по 22.06.1997 року, з 03.04.2006 року по 10.04.2006 року, з 06.05.2006 року по 25.07.2006 року, з 26.07.2006 року по 05.10.2006 року, з 26.11.2007 року по 29.11.2007 року, з 30.11.2007 року по 14.11.2008, з 02.04.2009 року по 25.06.2009 року, з 06.07.2009 року по 30.08.2009 року, з 02.11.2009 року по 05.02.2010 року, з 15.02.2010 року по 26.10.2010 року, з 08.11.2010 року по 04.11.2014 року, з 17.11.2014 року по 14.06.2015 року, з 22.11.2017 року по 17.08.2021 року прохідником з повним робочим днем під землею зараховані до списку №1, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 2 статті 114 Закону №1058.

Між тим, робота, яку виконував позивач в означені вище періоди надає йому право на зарахування цих періодів відповідно до частини 3 статті 114 з урахуванням постанови КМУ від 31.03.1994 р. № 202.

При цьому, як вбачається з розрахунку стажу позивача період роботи 15.06.2015 року по 20.11.2017 року відповідачем не зараховано ані за частиною 2 статті 114 Закону №1058 (за Списком №1), ані за частиною 3 статті 114 Закону №1058.

Вивченням змісту трудової книжки позивача судом встановлено, що в ній наявні відповідні записи, які підтверджують пільговий стаж роботи позивача за період роботи з 15.06.2015 року по 20.11.2017 року, а тому записів, наявних в трудовій книжці достатньо для зарахування такого спірного стажу позивача.

Відповідачем не надані докази того, що записи у трудовій книжці позивача стосовно стажу роботи зроблені неправильно, неточно або з іншими вадами, які заважають їх зарахуванню до стажу роботи, або взагалі відсутні.

На період роботи позивача діяв Список, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162.

Згідно розділу I ГІРНИЧІ РОБОТИ Списку №1, у позиції 1010100а під пунктом а визначено: всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних умовах.

З огляду на наведене орган Пенсійного фонду України протиправно не зарахував до пільгового стажу спірний період роботи позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач повинен зарахувати період роботи позивача з 15.06.2015 року по 20.11.2017 року до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 з урахуванням постанови КМУ від 31.03.1994 р. № 202.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1028 від 09.12.2015 пункт 20 Порядку №637 доповнено новим абзацом яким визнано, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі №550/927/17.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що коли йдеться про підтвердження роботи в особливо шкідливих і шкідливих умовах праці, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.

Такий висновок суду кореспондує позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній в постанові від 20.01.2021 року по справі №311/2865/13-а.

У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 містяться наступні записи щодо спірного періоду роботи:

- 15.06.2015 року переведений помічником начальника дільниці монтажу та демонтажу гірничо-шахтного обладнання з повним робочим днем у шахті;

- 20.11.2017 року звільнений із шахти за власним бажанням.

Записи в трудовій книжці позивача виконані без перекреслень, виправлень, чітким правописом, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесено відповідний запис, і завірені печаткою роботодавця, тобто здійснені відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58.

Суд зазначає, що позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження його трудового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 Справа № 275/615/17 (К/9901/768/17).

Крім того, доказів, які б спростовували факт роботи позивача повний робочий день у шкідливих умовах праці та інших доказів, які підтверджували б не виконання позивачем роботи за зазначеними професіями у спірний період до суду не надано.

Враховуючи викладене, суд вважає безпідставним не зарахування відповідачем до пільгового стажу ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в повного періоду роботи з 15.06.2015 по 20.11.2017, та як наслідок, цей період повинен бути зарахований до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 з урахуванням постанови КМУ від 31.03.1994 № 202.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зважує на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховує положення Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980, а саме суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Поняття дискреції міститься в пункті 1.6 Методологи проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 №1380/5.

Так, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може і ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавча встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу і верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

При таких обставинах по цій справі суд не може перебирати повноваження Пенсійного фонду щодо призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

Разом з тим, пунктом 4 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти (вчинити) певні дії, і це прямо вбачається з пункту 4 частини 1 статті 5 та пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Приймаючи до уваги, що дії відповідача щодо винесення рішення за результатами розгляду заяви про призначення пенсії підпадають під поняття здійснення суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень та враховуючи той факт, що суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий стаж позивача, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача, буде визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову позивачу в призначенні пенсії від 15.12.2022 № 16 та зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи позивача, який дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи з повним робочим днем під землею з 15.06.2015 по 20.11.2017.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити належну пенсію за віком на пільгових умовах, суд відмовляє у її задоволенні, оскільки як було зазначено вище, суд, з урахуванням дискреційних повноважень органу, не може підміняти собою орган владних повноважень щодо питань, які належать до його компетенції.

Що стосується вимоги позивача про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії, суд вважає що така вимога у повній мірі охоплюється скасуванням рішення та зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Самі по собі дії відповідача не тягнуть для позивача настання будь-яких негативних наслідків, відповідно, такий спосіб захисту, як визнання їх протиправними, жодним чином не сприятиме відновленню прав позивача. Тому, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні цієї вимоги позивача.

При цьому, суд вважає, вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини по справі.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, судовий збір у розмірі 805,20 грн. (75%) підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, м. Херсон, вул. 28 Армії, буд. 6) про визнання дій протиправними, скасування рішення від 15.12.2022 № 16 та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії від 15.12.2022 № 16.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати період роботи з повним робочим днем під землею з 15.06.2015 по 20.11.2017 до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням постанови КМУ від 31.03.1994 № 202.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, м. Херсон, вул. 28 Армії, буд. 6) судовий збір у розмірі 805 (вісімсот п`ять гривень) 20 копійок на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.П. Бабаш