Справа № 580/5583/23
Суддя: Альона КАЛІНОВСЬКА
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року справа № 580/5583/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Каліновської А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом заступника керівника Смілянської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації до Канівської міської ради Черкаської області про зобов`язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник керівника Смілянської окружної прокуратури (далі прокурор) в інтересах держави в особі Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації (далі - позивач) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Канівської міської ради Черкаської області (далі-відповідач), в якому просить суд:

- зобов`язати Канівську міську раду Черкаської області укласти з Управлінням культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768 охоронний договір на об`єкт культурної спадщини «Земська управа» (мурована) поч. ХІХ ст.» (вул. Торгова, 27, м. Канів Черкаської області), який відповідно до наказу Служби охорони культурної спадщини Черкаської ОДА від 23.11.2010 №10/03-21 включений до переліку щойно виявлених пам`яток архітектури.

В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує, що власник пам`ятки архітектури Канівська міська рада Черкаської області не виконав обов`язок з укладання охоронного договору з органом охорони культурної спадщини.

Відповідач в поданому відзиві проти задоволення позову не заперечував.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Черкаський окружний адміністративний суд

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, сторонами не заперечується, по вул. Торгова, 27 в м. Канів Черкаської області, на земельній ділянці кадастровий номер :01:005:0600, розташована будівля, яка використовується комунальним закладом «Канівська міська станція юних техніків Канівської міської ради Черкаської області».

Зазначена будівля є щойно виявленим об`єктом культурної спадщини пам`ятка архітектури - «Земська управа» (мурована) поч. ХІХ ст.», взятий на державний облік наказом Служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації від 23.11.2010 310/03-21 «Про затвердження переліку щойно виявлених пам`яток архітектури».

Підставою для занесення до переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини зазначеної будівлі стали Відомості до складання Державного реєстру національного культурного надбання, розробленого інститутом «Укрпроектреставрація» на замовлення Міністерства України у справах будівництва і архітектури у 1993 році.

У відповідь на лист заступника керівника Смілянської окружної прокуратури від 17.12.2021 №52/2-4786вих21 щодо дотримання вимог законодавства у сфері охорони культурної спадщини, Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації листом від 17.01.2022 №02/01-03.01-09/1715/02/01-03-13/1130 повідомило, що власники (користувачі) щойно виявлених об`єктів культурної спадщини, розташованих у м. Канів, в тому числі по вул. Торгова, 27 «Земська управа», до органів охорони культурної спадщини для укладання охоронного договору не звертались.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Право суспільства на збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, гарантоване ст. 54 Конституції України.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулюються Законом України від 8 червня 2000 року № 1805-III «Про охорону культурної спадщини» (далі ЗУ № 1805-III). Охорона об`єктів культурної спадщини визнається одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Отже, держава в особі її органів зобов`язана забезпечувати на своїй території охорону об`єктів культурної та історичної спадщини, вживати заходи для здійснення обліку таких об`єктів, запобіганню руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечувати їх захист, збереження та утримання, що, головним чином, спрямовано на захист суспільного (публічного) інтересу.

Відповідно до абз. 22 ч.1 ст.1 ЗУ № 1805-III щойно виявлений об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Переліку об`єктів культурної спадщини відповідно до цього Закону.

Згідно з абз.5, 6 ч.2 ст.2 ЗУ № 1805-III за видами об`єкти культурної спадщини поділяються на:

об`єкти архітектури - окремі будівлі, архітектурні споруди, що повністю або частково збереглися в автентичному стані і характеризуються відзнаками певної культури, епохи, певних стилів, традицій, будівельних технологій або є творами відомих авторів;

об`єкти містобудування - історично сформовані центри населених місць, вулиці, квартали, площі, комплекси (ансамблі) із збереженою планувальною і просторовою структурою та історичною забудовою, у тому числі поєднаною з ландшафтом, залишки давнього розпланування та забудови, що є носіями певних містобудівних ідей.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 24 ЗУ № 1805-III власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору. Використання пам`ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує як найменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.

Статтею 23 ЗУ № 1805-III передбачено, що усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

При передачі пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини у володіння, користування чи управління іншій особі істотною умовою договору про таку передачу є забезпечення особою, якій передається пам`ятка, щойно виявлений об`єкт культурної спадщини чи її (його) частина, збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини відповідно до вимог цього Закону та умов охоронного договору, укладеного власником або уповноваженим ним органом (особою) з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону.

Отже, охоронний договір є актом за участю суб`єкта владних повноважень та співвласника пам`ятки культурної спадщини, має форму договору, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері (реалізація державного управління охороною культурної спадщини) і укладається на підставі ст. 23 ЗУ № 1805-III.

Укладання охоронних договорів спрямоване на реалізацію державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Такими договорами не вирішується питання власності на об`єкт культурної спадщини, а встановлюється режим використання пам`яток та відповідальність за порушення такого режиму. Законом передбачається обов`язкове укладення власником пам`ятки чи її частини охоронного договору з відповідним органом культурної спадщини вже після переходу права власності. Отже, охоронний договір, укладений на підставі ст.23 ЗУ №1805-III є адміністративним договором. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №806/1536/18.

Згідно з ч.3 ст.179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 3 ст.23 ЗУ № 1805-III передбачено, що порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768 (далі - Порядок №1768) власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Пунктом 5 Порядку №1768 передбачено, що в охоронному договорі, складеному за зразком згідно з додатком, зазначаються особливості режиму використання пам`ятки, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.

Отже, обов`язок щодо укладення охоронного договору покладається саме на власника пам`ятки, а не на орган охорони культурної спадщини, і саме власник повинен бути його ініціатором.

Вказаний висновок підтверджується й судовою практикою, зокрема постановою Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №826/4605/16. Так, Верховний Суд у вказані постанові вказав, що пунктом 5 Порядку зафіксовано, що в охоронному договорі, складеному за зразком згідно з додатком, зазначаються особливості режиму використання пам`ятки, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.

Отже, юридичні або фізичні особи, у власності або користуванні яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини, зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка до якого мають бути додані додаткові документи.

Згідно з п.17 ч.1 ст.6 ЗУ № 1805-III до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить укладення охоронних договорів на пам`ятки.

Відповідно до п. 1 Положення про Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням Черкаської обласної державної адміністрації від 28.03.2017 № 136 (у редакції розпорядження Черкаської обласної державної адміністрації 28.12.2020 № 808) (далі - Положення) позивач є структурним підрозділом Черкаської обласної державної адміністрації, що утворюється головою облдержадміністрації і в межах області забезпечує виконання покладених на нього завдань.

Згідно з підп.6 п.5 Положення позивач відповідно до покладених на нього завдань, забезпечує в межах своїх повноважень захист об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження, укладання охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини.

Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта: будівлі та споруди комунального закладу «Канівська міська станція юних техніків Канівської міської ради Черкаської області», нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: Черкаська обл., м. Канів, вулиця Торгова, будинок 27, перебуває у власності Територіальної громади міста Канева в особі Канівської міської ради, в оперативному управлінні правокористувача - відділу освіти виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області.

Відповідно до ч. 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування" від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Ураховуючи викладене, Канівська міська рада, як власник об`єкта культурної спадщини, зобов`язаний був укласти охоронний договір з органом охорони культурної спадщини.

З інформації, викладеної в листах Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації від 17.01.2022 №02/01-03.1-09/1715/02/01-03-13/1130, від 31.01.2022 №б/н, від 21.09.2022 №02/01-03.01-09/1001/02/01-03.01-09/6714, від 22.03.2023 №02/01-02.03-08/205/02/01-02.03-0886758 вбачається, що Канівською міською радою, як власником пам`ятки, з Управлінням охоронний договір на вказаний об`єкт культурної спадщини не укладений, що відповідачем не спростовується.

З наведеного вбачається, всупереч вищевказаним нормам законодавства відповідач дотепер не виконує свого обов`язку з укладення охоронного договору на об`єкт культурної спадщини «Земська управа» (мурована) поч. ХІХ ст» (вул. Торгова, 27, м. Канів Черкаської області), який відповідно до наказу Служби охорони культурної спадщини Черкаської ОДА від 23.11.2010 №10/03-21 включений до переліку щойно виявлених пам`яток архітектури.

Як зауважив Верховний Суд у постанові від 19.06.2018 у справі №464/2638/17: триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом.

Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Відповідач у поданому відзиві проти позову не заперечує, зазначає, що з метою виконання вимог чинного законодавства та укладання договору з Управлінням культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації, відділом культури виконавчого комітету Канівської міської ради було направлено лист від 22.06.2023 №85 до ПОГ «Науково-дослідного інституту історії архітектури та містобудування» з клопотання провести архітектурні та містобудівні вишукування по розробленню облікової документації на об`єкт культурної спадщини - «Земська управа» (мурована) поч. ХІХ ст» (вул. Торгова, 27, м. Канів Черкаської області), який відповідно до наказу Служби охорони культурної спадщини Черкаської ОДА від 23.11.2010 №10/03-21 включений до переліку щойно виявлених пам`яток архітектури.

Суд зазначає, що вказані обставини жодним чином не вказують на виконання відповідачем покладеного обов`язку укласти з Управлінням культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації охоронний договір на умовах і в порядку, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768.

З огляду на викладене, а також на те, що бездіяльність відповідача щодо не укладення договору є триваючою, відповідач зобов`язаний укласти з Управлінням культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768 охоронний договір на об`єкт культурної спадщини «Земська управа» (мурована) поч. ХІХ ст» (вул. Торгова, 27, м. Канів Черкаської області), який відповідно до наказу Служби охорони культурної спадщини Черкаської ОДА від 23.11.2010 №10/03-21 включений до переліку щойно виявлених пам`яток архітектури.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч.4 ст.5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

Частиною 4 ст. 53 КАС України встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави.

Державний інтерес у цій справі полягає у зупиненні порушень відповідачем законодавства щодо охорони культурної спадщини шляхом укладення ним охоронного договору на пам`ятку культурної спадщини з метою встановлення режиму використання пам`ятки та відповідальності відповідача за порушення такого режиму.

Згідно ч.ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що пред`явлення прокурором позову зобов`язального характеру є ефективним способом захисту інтересів держави, що спрямований на реалізацію державою примусу щодо виконання вимог Основного Закону, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки такого виду витрат не підтверджено і сплата судового збору за звернення до суду до них не віднесена, відсутні підстави для розподілу судових витрат і присудження на користь позивача.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов заступника керівника Смілянської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації задовольнити.

2. Зобов`язати Канівську міську раду Черкаської області (19001, Черкаська обл., м.Канів, вул.О.Кошового, буд.3, ) укласти з Управлінням культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації (18001, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 185, ) на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768 охоронний договір на об`єкт культурної спадщини «Земська управа» (мурована) поч. ХІХ ст» (вул. Торгова, 27, м. Канів Черкаської області), який відповідно до наказу Служби охорони культурної спадщини Черкаської ОДА від 23.11.2010 №10/03-21 включений до переліку щойно виявлених пам`яток архітектури.

3. Судові витрати розподілу не підлягають.

4. Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Альона КАЛІНОВСЬКА