Справа № 200/1514/23
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2023 року Справа№200/1514/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Крилової М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_8 про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2023 року до Донецького окружного адміністративного суду, через систему «Електронний суд», надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про:

- визнання Міністерства оборони України щодо не призначення та не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 Постанови КМУ № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року;

- зобов`язання Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену пунктом 2 Постанови КМУ № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач з 1 лютого 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 спільно проживала однією сім"єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з військовослужбовцем ОСОБА_2 . У зв`язку із загибелью ОСОБА_2 , позивач намагалась отримати офіційну інформацію про загибель чоловіка, спочатку в усній формі шляхом звернення до місцевого військкомату ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), потім шляхом направлення письмових запитів. 08.07.2022 року позивач звернулась до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 з письмовою заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби. У зв`язку з неотримання відповіді на заяву від 08.07.2022 року позивач звернулась до Міністерства оборони України із аналогічною заявою, проте їй було відмовлено у наданні будь-якої інформації, щодо загиблого чоловіка. Позивач вважає протиправною відмову відповідача, щодо невиплати належної одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

04 липня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого Міністерства оборони України просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обгрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 45, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2023 р. за № 176/39232, затверджено Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану (далі Порядок №45). Даним Порядком визначений чіткий порядок звернення заявників щодо призначення одноразової грошової допомоги, опрацювання відповідних документів та порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги, натомість, позивачкою такий порядок не дотриманий та було направлено звернення про виплату одноразової грошової допомоги, без належного оформлення відповідних документів, безпосередньо до Міноборони, що в свою чергу дає підстави вважати, що позовні вимоги до Міноборони на даний час є передчасними, а останнє у розумінні КАС України не може вважатися належним відповідачем по даній справі. Вказує, що, у спірних правовідносинах ОСОБА_1 і Міністерства оборони України відсутнє порушення Міноборони прав, свобод або інтересів позивачки на момент її звернення до суду, оскільки порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення, що у свою чергу, виключає можливість звернення ОСОБА_1 у суд до Міноборони, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

20 вересня 2023 року від ІНФОРМАЦІЯ_8 надійшов відзив на позовну заяву зі змісту якого відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обгрунтування своєї позиції вказав, що позивач не писала заяви до РТЦК та СП про виплату ОГД відповідно до Додатку 1 до Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану. Вказує, що відповідно до заяви ОСОБА_1 від 08.07.2022 року додатками перечисленні: копія паспорта ОСОБА_1 , копія РНОКПП ОСОБА_1 , копія товарних чеків від 06.07.21 року та 28.12.21 року, копія пенсійного посвідчення ОСОБА_2 , копія закордонного паспорта ОСОБА_1 , копії банківських карток. Таким чином для направлення пакету документів перелік яких визначений в наказі МОУ 45 був неповним, та ІНФОРМАЦІЯ_8 не мав підстав для подальшої роботи з ними.

Положеннями частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, суд розцінює неподання відповідачем - суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин як визнання даного позову.

Позивач з відзивом на позовну заяву не погодився та надав відповідь на відзив та зазначив, що відповідач має контролювати дії всіх своїх підрозділів та посадових осіб, тим більш, якщо вони переслідують єдині цілі. Позивач не має можливості дізнаватись, який саме підрозділ чи посадова особа відповідача допускають протиправну поведінку. Зокрема позивачу не відомо, на якій стадії знаходиться розгляд поданої до ІНФОРМАЦІЯ_1 08.07.2022 року заяви про призначення одноразової грошової допомоги, в тому числі чи приймалось рішення по цій заяві. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 14 квітня 2023 року поновлено строк звернення до суду, відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні), витребувано копії та докази.

Ухвалою суду від 22 травня 2023 року продовжено Міністерству оборони України строк для надання відзиву на позов ОСОБА_1 та доданих до нього документів, встановлений ухвалою суду від 14 квітня 2023 року, - на строк протягом п`ятнадцяти днів після отримання даної ухвали.

Ухвалою суду від 22 травня 2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_8.

Ухвалою суду від 14 червня 2023 року повторно витребувано у відповідача копії та докази.

Ухвалою суду від 24 липня 2023 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_8, витребувано копії та докази.

Згідно з нормами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Красноармійським МВ УМВС України в Донецькій області 10 червня 2003 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 26.08.2021 року солдата ОСОБА_2 зараховано до особового списку та на всі види забезпечення з 26.08.2021 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 командиром 2 штуромої роти ОСОБА_3 подано рапорт, відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Славне Донецької області стрілець, помічник гранатометника 2 штурмового взводу 2 штуромовї роти, старший солдат ОСОБА_2 загинув під час бойових дій від поранень несумісних з життям.

Актом про настання смерті від 24.03.2022 року, засвідченим головним сержантом ВВП ОСОБА_6 та навідником куліметника старшим солдатом ОСОБА_4 , засвідчено настання смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 о 15:00 під час несення служби на спостережному пункті «Вікінг» поблизу населеного пункту с. Славне Донецької області.

Актом службового розслідування за фактом зникнення безвісті солдата ОСОБА_2 від 29.05.2022 року запропоновано заступнику командира батальйону з морально-психологічного забезпечення в/ч НОМЕР_2 скерувати доповіді до вищого командування про результати службового розслідування та встановлення обставин зникненння безвісті солдата ОСОБА_2 . Начальнику групи персоналу штабу в/ч НОМЕР_2 направити до ІНФОРМАЦІЯ_8 стосовно солдата ОСОБА_2 сповіщення військового комісаріату про відсутність безвісті військовослужбовців. Помічнику командира в/ч з фінансово-економічної роботи начальника служби забезпечити нарахування та виплату грошового забезпечення солдата ОСОБА_2 у відповідності до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а такоє інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року №884.

Відповідно до наказу комндаирп в/ч НОМЕР_2 від 29.05.2022 року №109 про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісті солдата ОСОБА_2 службове розслідування вважати завершеним, начальнику групи персоналу штабу в/ч НОМЕР_2 направити до ІНФОРМАЦІЯ_8 стосовно солдата ОСОБА_2 сповіщення військового комісаріату про відсутність безвісті військовослужбовця, помічнику командира в/ч з фінансово-економічної роботи начальника служби забезпечити нарахування та виплату грошового забезпечення солдата ОСОБА_2 у відповідності до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а такоє інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року №884.

08 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою в якій просиа подати керівнику обласного ТЦК та СП все необхідні документи для підготовки та подання висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 2 Постанови КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та сприяти в отриманні витягу з наказу про виключення ОСОБА_2 зі списків особового складу військової частини, витягу з особової справи про склад сім`ї та постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку його смерті.

Вказана заяву була направлена на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 засобами поштового зв`язку 08.07.2022 року та отримана 13.07.2022 року.

У зв`язку з тим, що відповіді на зазначену вище заяву не було отримано, позивач звернулась до Міністерства оборони України із заявою в якій просила надати копію примірника контратку ОСОБА_2 , витяг з наказу про виключення ОСОБА_2 зі списків особового складу військової частини, витяг з особової справи про склад сім`ї, копію документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) ОСОБА_2 , зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень чи самогубства.

На виконання вимог доручення командувача Сухопутних військ Збройних Сил України в/ч НОМЕР_3 листом від 23.08.2022 року №1314/2/56/92/1686 ОСОБА_1 було відмовлено у наданні інформації.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 54 років, про що 02.09.2022 року складено відповідний актовий запис №1509.

Вважаючи протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, щодо невиплати одноразової грошової допомоги, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частин 1, 2 статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Згідно із статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).

Згідно із статтею 41 Закону №2232-ХІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) (в редакції на дату загибелі військовослужбовця) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтею 1 Закону № 2011-XII передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 16 Закону № 2011-XII встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до частин першої, другої статті 16-1 Закону № 2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Частиною 3 статті 16-2 Закону №2011-XII передбачено, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України (статтю 16-2 доповнено пунктом 3 згідно із Законом №2489-IX від 29.07.2022 - застосовується з 24.02.2022).

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України протягом періоду з 24.02.2022 по даний час продовжувався строк дії воєнного стану в Україні.

Згідно з частинами шостою, восьмою, дев`ятою статті 16-3 Закону № 2011-XIІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначається Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок №975; тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII.

Положеннями п.10 Порядку № 975 визначено, що члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого); свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені); свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклуконання (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста); рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні); постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому-шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.

Процедури та механізми призначення, обчислення, нарахування та виплати в системі Міністерства оборони України платежів соціального характеру деталізовані нормами Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей (затверджено наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014р. №530, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.10.2014р. за №1294/26071; далі за текстом - Положення №530).

У відповідності до п.4.6 Положення №530 документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) військовослужбовця Збройних Сил України оформлюються та подаються в Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України обласними ТЦКСП.

Відтак, суб`єктом права, котрий наділений повноваженнями на вчинення управлінського волевиявлення з приводу призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) військовослужбовця Збройних Сил України є Міністерство оборони України в особі Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України.

Водночас із цим, за змістом п.4.6 Положення №530 обласні ТЦКСП для призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) наділені повноваженнями на складання висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї, батькам або утриманцям особи, зазначеної в пунктах 1-3 частини другої статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за формою додатку №9 (далі за текстом - Висновок).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 за №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" 28.02.2022 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 168, згідно з пунктом 2 якої сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 згаданої Постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях таких країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої згаданою постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 згаданої постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

За приписами абзацу 3 пункту 2 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 у разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої згаданою постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Згідно абзацу 4 пункту 2 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому згаданого пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Пунктом п.21 постанови КМУ від 28.02.2022р. №168 повноваження на визначення порядку і умови виплати одноразової грошової допомоги були передані у відання у тому числі і Міністерства оборони України.

Здійснивши системний аналіз, як зазначених вище норм чинного законодавства, так і доводів сторін, суд зазначає наступне.

Матеріали справи не містять будь-якої відповіді відповідачем на звернення ОСОБА_1 .

У контексті оцінки спірних правовідносин суд виходить із того, що у даному публічно-правовому спорі є з`ясування наявності у ОСОБА_1 правового статусу дружини загиблого військовослужбовця, як необхідної умови для виникнення у позивача права на одержання одноразової грошової допомоги у розумінні ст. 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII.

Суд зазначає, що приписи Сімейного кодексу України визначають засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

Згідно положень ч.ч.1-4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 06.07.2022 року у справі № 240/5809/18, Закон № 2011-XII визначення "члена сім`ї" не містить. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відтак, щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: 1) факт проживання з загиблим; 2) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків.

Аналогічний підхід викладений у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 по справі № 456/1258/17.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.99 №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешкав спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та вів спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 з 01.02.2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується довідкою КУ Покровський координаційний комітет самоорганізації населення від 21.09.2022 року №01-09/4620.

Підтвердженням спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , є укладена декларація із лікарем №0001-Р99Т-Х600. У пункті 1.11. зазначено адресу місця фактичного проживання- АДРЕСА_1 , у пункті 1.12. Декларації зазначено довірену особу, яку належить повідомляти у разі екстрених випадків - ОСОБА_1 .

Також, в матеріалах справи наявні товарні чеки від 06.07.2021 року та 8.12.2021 року, які сплачені ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 .

Отже, факт сумісного проживання, підтверджений наявними доказами в матеріалах справи.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Водночас, враховуючи обставини порушення прав позивача, враховуючи те, що заяву позивача від 08.07.2022 року не було розглянуто, суд приходить до висновку, що належним способом захисту позивача є:

визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_8, щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 08.07.2022 року про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_2 ;

зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_8 розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця від 08.07.2022 року та подати Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як члену сім`ї військовослужбовця ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" відповідно до статей 16 - 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-ХІІ.

Стосовно позовних вимог позивача про зобов`язання Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену пунктом 2 Постанови КМУ № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 рок суд зазначає, з огляду на обставини справи, встановлені судом вище, останні є такими, що направлені на майбутнє, а відтак є передчасними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн., що підтверджується квитанцією № від 10.04.2023 року.

Судом встановлено, що позовна заява подана до суду через систему «Електронний Суд», а отже, відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи те, що бездіяльність віповідача визнана протиправною та зобов`язяано вчинити певні дії, суд дійшов висновку, що судовий збір у розмірі 858,88 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 139, 193, 242-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони Україн, ІНФОРМАЦІЯ_8 про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_8, щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 08.07.2022 року про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_2 .

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_8 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6) розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця від 08.07.2022 року та подати Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як члену сім`ї військовослужбовця ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" відповідно до статей 16 - 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-ХІІ.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_8 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір у розмірі 858,88 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя М.М. Крилова