Справа № 520/12190/23
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2023-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

07 вересня 2023 року № 520/12190/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Білової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Походенко А.І.,

за участю представників: позивача - Яковлева Є.В., відповідача Гребінця Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "АЛЛІН-ТРЕЙД" (Січеславська Набережна, буд. 29-А, м. Дніпро, 49000, ) до Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16Б, м. Харків, 61003, ) про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. Короткий зміст позовних вимог та процесуальні дії суду:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач Приватне підприємство "АЛЛІН-ТРЕЙД" з адміністративним позовом до Харківської митниці, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати:

1. рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000073/2 від 28.02.2023 року та картку відмови № UA807200/2023/000090 від 28.02.2023 року;

2. рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000092/2 від 01.03.2023 року та картку відмови № UA807200/2023/000094 від 01.03.2023 року;

3. рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000077/2 від 01.03.2023 року та картку відмови № UA807200/2023/000096 від 01.03.2023 року;

4. рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000080/2 від 06.03.2023 року та картку відмови № UA807200/2023/000104 від 06.03.2023 року;

5. рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000142/2 від 20.03.2023 року та картку відмови № UA807200/2023/000138 від 20.03.2023 року.

Ухвалою судді від 22.05.2023 відкрито спрощене провадження по справі.

Ухвалою суду від 24.05.2023 роз`єднано в самостійні провадження позовні вимоги по адміністративній справі № 520/11024/23 за позовною заявою Приватного підприємства "АЛЛІН-ТРЕЙД" (Січеславська Набережна, буд. 29-А, м. Дніпро, 49000, ) до Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16Б, м. Харків, 61003, ) про визнання протиправними та скасування рішень, виділено в окреме провадження позовні вимоги Приватного підприємства "АЛЛІН-ТРЕЙД" (Січеславська Набережна, буд. 29-А, м. Дніпро, 49000, ) до Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16Б, м. Харків, 61003, ) про визнання протиправними та скасування рішень щодо:

- визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000142/2 від 20.03.2023 року та картку відмови № UA807200/2023/000138 від 20.03.2023 року.

Вказана адміністративна справа надійшла до провадження судді Харківського окружного адміністративного суду Білової О.В. 24.05.2023.

Ухвалою судді від 29.05.2023 прийнято справу до розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17.03.2023 подав електронну митну декларацію № 23UA68U0 для митного оформлення (випуску) товарів, по якій відповідачем винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також рішення про коригування митної вартості. Позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості є протиправним, оскільки ним було надано всі необхідні та достатні документи, передбачені ст. 53 Митного кодексу України, які дають можливість відповідачу однозначно визначити митну вартість задекларованого товару за основним методом - за ціною контракту щодо товару, який ввозиться на митну територію України, з огляду на що звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 05.07.2023 призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче засідання на 19 липня 2023 року.

09.06.2023 відповідачем подано відзив на адміністративний позов, який долучено до матеріалів справи.

05.07.2023 позивачем подано відповідь на відзив, яку долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 17.07.2023 задоволено клопотання представника позивача про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференцзв`язку.

Протокольною ухвалою суду від 19.07.2023 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 17.08.2023.

1.2. Короткий зміст відзиву на позов, відповіді на відзив.

Відповідач в наданому до суду відзиві в обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД №23UA68U0 від 17.03.2023 спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів. 17.03.2023 до спецпідрозділу митниці був направлений запит №168 щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товарів. За результатом співставлення вказаних документів було встановлено наступне: 1. У результаті порівняння задекларованого за ціною угоди рівня митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, було встановлено, що рівень митної вартості товару згідно ЄАІС: товар №1 5,02 дол. США/кг, задекларований рівень митної вартості 2,76 дол. США/кг. 2. Задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДМСУ раніше; - наявні факти митних оформлень за ідентичними та подібними (аналогічними) товарами. Аналіз цінової бази ЄАІС Держмитслужби показав, що рівень митної вартості подібних товарів за фактами митних оформлень митницями України був значно вищим, ніж заявлений за ЕМД №23UA68U0 від 17.03.2023. 3. Зазначені при митному оформленні документи містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: декларантом була надана до митного контролю та митного оформлення цінова інформація щодо вартості товару (прайс - лист №20221109/9 від 09.11.2022, комерційна пропозиція від 25.08.2018) від виробника товару, яка містить недостатньо даних для визначення числового значення складових митної вартості. Наданий позивачем до митного контролю та митного оформлення прас - лист не містить всіх необхідних даних для визначення числового значення складових митної вартості. Щодо комерційної пропозиції від 25.08.2018, то зовсім не зрозуміло, як пропозиція п`ятирічної давнини може бути надана позивачем до митного контролю та митного оформлення як документ, який може об`єктивно підтвердити числові значення складових митної вартості товарів. 4. Не надана митна декларація країни відправлення. При митному оформленні даний документ було позначено кодом 9000, як інший некласифікований документ, однак відповідно до Класифікатору документів, сертифікатів, дозволів та додаткової інформації Затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011 копія митної декларації країни відправлення позначається кодом 9610. 5. Позивач до митного контролю та митного оформлення надав звіт про оцінку майна Б-17/03/23/06 від 17.03.2023. Аналізуючи звіт про оцінку майна № Б-17/03/23/06 від 17.03.2023, слід зазначити, що відповідно до Висновку Звіту про оцінку майна під «Метою оцінки» зазначено: «Визначення ринкової вартості майна», але не вказано у якій країні було визначення ринкової вартості майна, а також відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Однак, слід звернути увагу на те, що ринкова та митна вартість є зовсім відмінними поняттями. 6. Згідно з п.3 Контракту № BAT-309/18 від 03.09.2018 товар покупцю на умовах поставки Інкотермс 2010, які зазначені в інвойсі. У інвойсі № BTAL20230106 від 06.01.2023 зазначені умови поставки CPT Kharkiv. CPT (англ. Carriage Paid To) (… named place of destination), або Фрахт/ перевезення оплачені до (…назва місця призначення) термін Інкотермс 2010, який означає, що продавець зобов`язаний оплатити витрати з транспортування товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики чи втрати ушкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику. Однак, основного транспортного документу - Договору на перевезення, на підтвердження позиції позивача до митного органу під час оформлення ЕМД №23UA68U0 від 17.03.2023 ані в порядку консультації, ані у порядку ч. 8 ст. 55 МКУ не надавалося. Відповідно до Висновку оцінювача № Б-17/03/23/06 від 17.03.2023, в якому в п.5.2.2 Розрахунок вартості, зазначено Вартість транспортування 5% від вартості на умовах поставки СPT Kharkiv, але при вартості 13487,48 $ - 5% складає 674,37 дол.США. Тобто вартість фрахту з Китаю до Харкова не відповідає фрахту аналогічних поставок товарів, не включено всі складові митної вартості та не вказані інші складові митної вартості: витрати на транспортування складають 5% від ціни, проте документального підтвердження цих витрат надано не було. Розрахунку транспортних витрат, як числового значення складової митної вартості для її підтвердження в інвойсі немає.

Представник позивача не погодився з доводами відзиву та направив до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що захист прав позивача можливий лише у випадку визнання протиправними та скасування Рішення та Картки відмови виключно у їх сукупності. Позивач не позбавлений права на оскарження Рішення та Картки відмови (яка є похідною від Рішення), а тому декларування товарів за новою декларацією та подальшому випуску їх у вільний обіг не позбавляє позивача права на захист його порушеного права в цій справі, незалежно від застосованого ним способу випуску товару у вільний обіг. Відповідач не вказує, що митна вартість була заниженою, а робить лише хибні передчасні припущення щодо цього виключно на підставі згенерованих АСАУР ризиків. Відповідач самостійно підтверджує, що спрацювання ризиків, згенерованих АСАУР, не є підставою для здійснення коригування митної вартості товару за шостим (резервним методом), а лише вказує на необхідність здійснення митницею ретельного аналізу поданих документів. Проте, з урахуванням надання Позивачем всіх необхідних та наявних основних документів за ч. 2 ст.53 МК України, так і додаткових за ч.ч. 3, 4 ст. 53 МК України (про що більш детально аргументовано у позовній заяві), на підтвердження правильності визначення митної вартості товарів, вбачається, що відповідачем було поверхнево досліджено такі документи. Одночасно з цим, Відповідач у повідомленні № 398950 від 17.03.2023 запитував у Позивача документи, які вже було подано останнім до направлення цього повідомлення (тобто, на момент відправлення повідомлення у Відповідача вже були всі необхідні документи, про що наглядно продемонстровано у фактичних обставинах позовної заяви), або запитував документи, яких не існувало/не були наявними (тобто, вони не повинні надаватися відповідно до положень ч.3 ст. 53 МК України), або вимагав документи, які не підпадають під ч.ч. 2, 3, 4 ст. 53 МК України (тобто, їх вимагання прямо заборонено ч. 5 ст. 53 МК України). Тобто, Позивач, хоча й не був зобов`язаний подавати додаткові документи Відповідачу, проте, одразу надав розширений пакет документів (як основних, так і додаткових) для підтвердження правильності та достовірності визначення ним митної вартості задекларованих товарів.

Представник позивача Яковлев Є.В. в судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача Гребінець Д.А. - в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на правомірність прийнятих рішень та доводи, викладені у відзиві.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

03.09.2018 року між Приватним підприємством АЛЛІН-ТРЕЙД (покупець) та CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO.LTD (постачальник) укладено контракт № BAT-309/18. До Контракту сторонами укладено Додаткову угоду № 1 від 10.09.2018 року та Додаткову угоду №10 від 28.09.2022 року.

Пунктом 1 Контракту визначено, що: Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві за цим Договором товари в асортименті (далі - «Товари»).

Пунктом 2 Контракту встановлено: Загальна кількість і асортимент Товару, що підлягає доставці, складається з партій товарів, кількість яких визначається в комерційній накладній на доставку.

Відповідно до п. 3 Контракту: Поставка Товару за цим Договором здійснюється в суворій відповідності до ІНКОТЕРМС-2010. Умови поставки визначаються та погоджуються Сторонами для кожної окремої партії Товару та зазначаються в комерційній накладній.

Згідно з п. 4 Контракту: Ціна за одиницю Товару повинна бути узгоджена та зафіксована в комерційному рахунку-фактурі для точної партії за цим Договором. Загальна вартість цього Контракту попередньо становить 500 000 (п`ятсот) доларів США. Валютою цього Договору вважаються долари США.

Відповідно до копії комерційного інвойсу від 06.01.2023 № BTAL20230106 відображено поставку товару «велосипеди» - 292 одиниць по ціні 46,19 дол.США, визначено умови поставки CPT, Kharkiv, Ukraine.

17.03.2023 року декларантом було подано до відповідача електронну митну декларацію, яка була прийнята митним органом з присвоєнням їй номера № 23UA68U0, для митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно Контракту.

На підтвердження заявленої в цій митній декларації інформації, зокрема, митної вартості товару, яка становить 13487,48 доларів США, разом із декларацією було подано наступні документи:

1. Пакувальний лист (Packing list) № б/н від 06.01.2023 року;

2. Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № BTAL20230106 від 06.01.2023 року;

3. Автотранспортна накладна (Road consignment note) № 1003-01 від 10.03.2023 року;

4. Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № BTAL20230106 від 06.01.2023 року;

5. Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду, що здійснюється при виконанні митних формальностей під час митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації) № 23UA87U6 від 17.03.2023 року;

6. Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № Б-17/03/23/06 від 17.03.2023 року;

7. Розрахунок ціни (калькуляція) № BTAL20230106 від 06.01.2023 року (з перекладом);

8. Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № BAT-309/18 від 03.09.2018 року;

9. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 10.09.2018 року;

10. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 10 від 28.09.2022 року;

11. Договір про надання послуг митного брокера № 09/11-18 від 09.11.2018 року;

12. Копія митної декларації країни відправлення № 19637893 від 11.01.2023 року;

13. Видаткова накладна № BTAL20230106 від 06.01.2023 року(з перекладом);

14. Відвантажувальна специфікація № BTAL20230106 від 06.01.2023 року (з перекладом);

15. Доручення № 108 від 17.03.2023 року;

16. Комерційна пропозиція № б/н від 25.08.2018 (з перекладом);

17. Лист № 03/03-2 від 03.03.2023 року з інформацією від ПП АЛЛІН- ТРЕЙД, що страхування вантажу не здійснювалося;

18. Лист № 03/16-2 від 16.03.2023 року з інформацією від ПП АЛЛІН- ТРЕЙД, що вантаж не підлягає ліцензуванню;

19. Лист № BTAL20230106/1 від 06.01.2023 року з інформацією від постачальника, що вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару (з перекладом);

20. Лист № BTAL20230106/2 від 06.01.2023 року з інформацією від постачальника, що страхування вантажу не здійснювалося (з перекладом);

21. Лист № BTAL20230106/3 від 06.01.2023 року з інформацією від постачальника, що ніяких платежів від третіх осіб отримано не було (з перекладом);

22. Лист № BTAL20230106/4 від 06.01.2023 року з інформацією від постачальника, що посередницькі послуги не залучалися (з перекладом);

23. Лист № BTAL20230106/5 від 06.01.2023 року з інформацією від постачальника, що ліцензування товару не передбачено (з перекладом);

24. Прайс-лист № 20221109/9 від 09.11.2022 року (з перекладом);

25. Якісний опис № BTAL20230106 від 06.01.2023 року (з перекладом).

Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД №23UA68U0 від 17.03.2023, спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів (додаються), в тому числі за кодами:

105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості): Наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству. Необхідно посилити контроль правильності визначення митної вартості. Проаналізувати зазначене рішення на предмет можливості застосування при поточному оформленні зазначеного товару. По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1) По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1) Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ.

106-2 (Контроль правильності визначення митної вартості Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів ): По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1) Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ.

За результатами вивчення поданих до митного оформлення документів, порівняння задекларованого за ціною угоди рівня митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості подібних товарів, оформлених Харківською митницею раніше, та враховуючи рекомендації згенерованого АСМО Інспектор профілю ризику (код 105-2, 106-2), 17.03.2023 до спецпідрозділу митниці (відділу контролю митної вартості управління адміністрування митних платежів, митної вартості та митно-тарифного регулювання) був направлений запит №168 щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товарів за 23UA68U0. Причиною направлення вказаного запиту слугувало спрацювання АСАУР щодо можливого заниження митної вартості.

За результатом аналізу інформації та співставлення вказаних документів було встановлено наступне:

1. У результаті порівняння задекларованого за ціною угоди рівня митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, було встановлено, що рівень митної вартості товару згідно ЄАІС: товар №1 5,02 дол. США/кг, задекларований рівень митної вартості 2,76 дол. США/кг.

2. Задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДМСУ раніше; - наявні факти митних оформлень за ідентичними та подібними (аналогічними) товарами. Аналіз цінової бази ЄАІС Держмитслужби показав, що рівень митної вартості подібних товарів за фактами митних оформлень митницями України був значно вищим, ніж заявлений за ЕМД №23UA68U0 від 17.03.2023: Заявлено МВ - 2,76 дол. США/кг, Джерело МД № UA100330/2023/133912 від 24.02.2023, Мінімальний рівень МВ ЄАІС Держмитслужби - 5,02 дол. США/кг.

3. Зазначені при митному оформленні документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: декларантом була надана до митного контролю та митного оформлення цінова інформація щодо вартості товару (прайс-лист №20221109/9 від 09.11.2022, комерційна пропозиція від 25.08.2018) від виробника товару, яка містить недостатньо даних для визначення числового значення складових митної вартості. Наданий позивачем до митного контролю та митного оформлення прайс-лист не містить всіх необхідних даних для визначення числового значення складових митної вартості. Щодо комерційної пропозиції від 25.08.2018, то не зрозуміло, як пропозиція п`ятирічної давнини може бути надана позивачем до митного контролю та митного оформлення як документ, який може об`єктивно підтвердити числові значення складових митної вартості товарів.

4. Не надана митна декларація країни відправлення. При митному оформленні даний документ було позначено кодом 9000, як інший некласифікований документ, однак відповідно до Класифікатору документів, сертифікатів, дозволів та додаткової інформації Затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011 копія митної декларації країни відправлення позначається кодом 9610.

5. Позивач до митного контролю та митного оформлення надав звіт про оцінку майна Б-17/03/23/06 від 17.03.2023. Відповідно до Висновку Звіту про оцінку майна під «Метою оцінки» зазначено: «Визначення ринкової вартості майна», але не вказано, у якій країні було визначення ринкової вартості майна, а також відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Ринкова та митна вартість є зовсім відмінними поняттями. Даний документ не можна вважати належним підтвердженням ціни товару, оскільки таке визначення ціни не передбачено умовами контракту.

6. У інвойсі № BTAL20230106 від 06.01.2023 зазначені умови поставки CPT Kharkiv. CPT (англ. Carriage Paid To) (… named place of destination), або Фрахт/ перевезення оплачені до (…назва місця призначення) термін Інкотермс 2010, який означає, що продавець зобов`язаний оплатити витрати з транспортування товару до названого пункту призначення, тобто що покупець бере на себе всі ризики чи втрати ушкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику. Під словом перевізник розуміється будь-яка організація, яка на підставі договору перевезення бере на себе зобов`язання забезпечити самому чи організувати перевезення товару по залізниці, автомобільним, повітряним, морським і внутрішнім водним чи іншим транспортом чи комбінацією цих видів транспорту. Однак, основного транспортного документу - Договору на перевезення, на підтвердження позиції позивача до митного органу під час оформлення ЕМД №23UA68U0 від 17.03.2023 ані в порядку консультації, ані у порядку ч. 8 ст. 55 МКУ не надавалося. Відповідно до Висновку оцінувача № Б-17/03/23/06 від 17.03.2023, в якому в п.5.2.2 Розрахунок вартості, зазначено Вартість транспортування 5% від вартості на умовах поставки СPT Kharkiv, але при вартості 13487,48 $ - 5% складає 674,37 дол.США. Тобто вартість фрахту з Китаю до Харкова не відповідає фрахту аналогічних поставок товарів, не включено всі складові митної вартості та не вказані інші складові митної вартості. А саме витрати на транспортування складають 5% від ціни пропозиції (при умовах поставки, де передбачені витрати на транспортування), проте документального підтвердження цих витрат надано не було, а саме до митного контрою та оформлення не було подано ані коносаменту, ані інших транспортних документів, які спростовують чи підтверджують вартість фрахту, ані в порядку консультації, ані у порядку ч. 8 ст. 55 МКУ.

17.03.2023 Відповідачем було направлено Декларанту повідомлення № 398950, в якому зазначалося, що в зв`язку з надходженням до ВКМВ запиту з ПМО щодо вирішення спірного питання правильності визначення митної вартості товару № 1 у зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів, спрацюванням АСУР у Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затверджений затверджених наказом ДМС України від 01.07.2021 № 476, у відповідності до вимог п.5 ст.55 та п.4 ст.57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Відповідно до вимог статей 52, 58 МКУ декларант або уповноважена ним особа зобов`язані подати митному органу достовірні відомості, що документально підтверджують відсутність:

1) обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) умов або застережень щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) умов, за якими частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем надходить прямо чи опосередковано продавцеві;

4) відносин пов`язаності між продавцем та покупцем, які вплинули на ціну оцінюваних товарів.

На виконання вимог статті 54 МКУ та відповідно до вимог статті 53 МКУ в зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

- виписку з бухгалтерської документації;

- ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

- каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- копію митної декларації країни відправлення з проведенням верифікації експортної митної декларації враховуючи інформацію надану листом ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2- 10.16/11627-еп;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (бажано ДП Держзовнішінформ або ДП Укрпромзовнішекспертиза) з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМС України від 01.07.2021 № 476.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було повідомлено декларанта, які документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, які саме числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена, вшивають сумніви, які саме які відомості щодо вартості Товару є неповними чи недостовірними, виходячи зі змісту поданих позивачем документів.

20.03.2023 Позивачем надано наступні відповіді на повідомлення Відповідача, в яких Позивач зазначив:

у відповіді № 20/03/23-1 що до електронної митної декларації вже було надано лист постачальника № BTAL20230106/4 від 06.01.2023 на підтвердження факту, що комісійні, посередницькі послуги не залучалися;

у відповіді № 20/03/23-2 що до електронної митної декларації вже було надано Контракт на підтвердження відсутності (не існування) виписки з бухгалтерської документації, тому що сторони домовилися, що оплата за товар відбувається на умовах відстрочення платежу протягом трьох місяців з фактичної дати поставки. На момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена. Отже, рахунок сплачено не було, виписка з бухгалтерської документації відсутня, а тому відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 53 МК України надання ПП «АЛЛІН-ТРЕЙД» виписки з бухгалтерської документації не вимагається;

у відповіді № 20/03/23-3 що ліцензійний чи авторський договір не укладалися;

у відповіді № 20/03/23-4 що до електронної митної декларації вже було надано прайс-лист № 20221109/9 від 09.11.2022;

у відповіді № 20/03/23-5 що до електронної митної декларації вже було надано декларацію № 19637893 від 11.01.2023, як уніфікованого документа, а проведення верифікації не є законодавчо встановленим обов`язком ПП «АЛЛІН-ТРЕЙД»;

у відповіді № 20/03/23-6 що до електронної митної декларації вже було надано звіт про оцінку майна № Б-17/03/23/06 від 17.03.2023;

у відповіді № 20/03/23-7 що інформація про митне оформлення ідентичних або подібних товарів є відмінною від тих документів, що визначені частинами 2, 3, 4 ст. 53 МК України, а тому їх вимагання забороняється ч. 5 ст. 53 МК України.

20.03.2023 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000142/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2023/000138.

В обґрунтування рішення відповідачем зазначено, що:

- митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.ст.: 54, 55, 57, 58, 59 Митного кодексу України через: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, у зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також у зв`язку з тим, що документи, подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості: зокрема, наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству: не була надана до митного оформлення декларація країни експорту, не надана будь-яка цінова інформація щодо вартості товару (прас-лист, калькуляція) від виробника товару; декларантом надано звіт оцінювача Звіту про оцінку майна №Б- 17/03/23/06, метою оцінки зазначено: визначення ринкової вартості майна, в якому в п.5.2.2 Розрахунок вартості зазначено: «Вартість транспортування 5% від вартості на умовах поставки СPT Kharkiv», але при вартості 13487,48 $ - 5% складає 674,37 дол.США. Тобто вартість фрахту з Китаю до Харкова не відповідає фрахту аналогічних поставок товарів, не включено всі складові митної вартості та не вказані інші складові до розрахунку митної вартості, не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також в зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п.3 ст.53 МКУ, та відмовою декларанта надати додаткові документи щодо митної вартості.

В обґрунтування підстав застосування другорядного методу митним органом в рішенні зазначено, що відповідно до вимог пункту 5 статті 55 та пункту 4 статті 57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтування вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Результати проведеної консультації наведено у електронному повідомленні, направленому декларанту.

В обґрунтування незастосування попередніх методів визначення митної вартості товару відповідач у рішенні про коригування митної вартості зазначив про таке.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не застосований у зв`язку із тим, що не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосований у зв`язку із тим, що не надано декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товари.

Метод визначення митної вартості товарів на основі віднімання вартості не застосований у зв`язку з ненаданням декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території Україні у незмінному стані; - відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; - відсутні дані щодо витрат, понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування.

Метод визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) не застосований у зв`язку з ненаданням декларантом (відсутністю у розпорядженні митного органу) інформації та документів, які мали вплив на процес формування ціни товару: - на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; - прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну.

Джерелом інформації для даного Рішення є наявна в АСМО Інспектор та ЄАІС цінова інформація щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено: тов.№1 МД №UA 100330/2023/133912 від 24.02.2023. При прийнятті даного Рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 № 476. Коригування митної вартості здійснено за другорядним методом (резервним) у відповідності до статті 64 МКУ. Розрахунок митної вартості: товар № 1: 5,02 дол. США/кг.

У зв`язку з винесенням відповідачем картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2023/000138 та з метою випуску товару у вільний обіг в порядку, передбаченому ч. 7 ст.55 та ч. 2 ст. 263 МК України, декларант з урахуванням коригувань подав нову митну декларацію ІМ 40 ДЕ МД № 23UA49U8, додатково було сплачено різницю між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною Декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, у розмірі 129 738, 60 гривень.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. Релевантні джерела права

Відповідно до частини 1 ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 1 ст. 50 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 ст. 52 глави 8 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 глави 8 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частина 2 ст. 53 МК України визначає, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прас - листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини 2 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина 3 ст. 54 МК України).

Пунктом 2 частини 4 ст. 54 МК України передбачено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана.

Відповідач зазначає, що за результатами розгляду поданих позивачем разом з митною декларацією митним органом було встановлено, що зазначені декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості:Зокрема ( Наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству: не була надана до митного оформлення декларація країни експорту, не надана будь яка цінова інформація щодо вартості товару (прайс лист, калькуляція) від виробника товару,: :декларантом надано звіт оцінювача Звіту про оцінку майна №Б- 17/03/23/06, Мета оцінки зазначено: визначення ринкової вартості майна, в якому в п.5.2.2 Розрахунок вартості, зазначено Вартість транспортування 5% від вартості на умовах поставки СPT Kharkiv, але при вартості 13487,48 $ - 5% складає 674,37 дол.США. Тобто вартість фрахту з Китая до Харкова не відповідає фрахту аналогічних поставок товарів, не включено всі складові митної вартості та не вказані інші складові до разрахунку митної вартості,) не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також в зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п.3 ст.53 МКУ та відмовою декларанта надати додаткові документи ,щодо митної вартості.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту визначені ст. 57 МК України. Згідно даної статті такими методами є: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 4-5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно з ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Відповідно до ч.ч. 2-7 ст. 59 МК України при застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5 7 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці в таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними ідентичними товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо ідентичних товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать Законам України і є сумісними з відповідними приписами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

3.2. Оцінка доводів учасників справи і поданих до суду доказів

Враховуючи вимоги нормативних приписів, які регулюють спірні правовідносини, предмет доказування у даній справі охоплює як підстави незастосування відповідачем методу визначення митної вартості за ціною договору, так і обґрунтованість обрання певного резервного методу та порядок розрахунку митної вартості імпортованого товару.

При цьому у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини для витребування додаткових документів, ненадання яких унеможливлювало б визначення митної вартості товару, що ввозиться, саме за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 МК України.

Аналіз наведених норм Митного кодексу України дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, обов`язок декларанта подати протягом 10 календарних днів додаткові документи для визначення митної вартості товару виникає за наявності хоча б однієї з таких умов:

- документи, зазначені у частині другій ст. 53 МК України, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості,

- у документах, зазначених у частині другій ст. 53 МК України, наявні ознаки підробки;

- документи, зазначені у частині другій ст. 53 МК України, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів,

- документи, зазначені у частині другій ст. 53 МК України, не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Такі сумніви щодо митної вартості товару можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, тощо.

Відповідно до ч. 10, 11 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності.

Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Відповідач фактично в обґрунтування спірного рішення покладає виключно спрацювання ризиків АС АУР щодо можливого заниження митної вартості, не доводячи жодної умови, за наявності якої у митного органу виникає право витребування додаткових документів для визначення митної вартості товару, з огляду на таке.

Відповідач у відзиві посилається на наступне:

За результатом аналізу інформації та співставлення вказаних документів було встановлено наступне:

1. У результаті порівняння задекларованого за ціною угоди рівня митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, було встановлено, що рівень митної вартості товару згідно ЄАІС: товар №1 5,02 дол. США/кг, задекларований рівень митної вартості 2,76 дол. США/кг.

2. Задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДМСУ раніше; - наявні факти митних оформлень за ідентичними та подібними (аналогічними) товарами. Аналіз цінової бази ЄАІС Держмитслужби показав, що рівень митної вартості подібних товарів за фактами митних оформлень митницями України був значно вищим, ніж заявлений за ЕМД №23UA68U0 від 17.03.2023: заявлено МВ - 2,76 дол. США/кг, Джерело МД № UA100330/2023/133912 від 24.02.2023, Мінімальний рівень МВ ЄАІС Держмитслужби - 5,02 дол. США/кг.

3. Зазначені при митному оформленні документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: декларантом була надана до митного контролю та митного оформлення цінова інформація щодо вартості товару (прайс-лист №20221109/9 від 09.11.2022, комерційна пропозиція від 25.08.2018) від виробника товару, яка містить недостатньо даних для визначення числового значення складових митної вартості. Наданий позивачем до митного контролю та митного оформлення прайс-лист не містить всіх необхідних даних для визначення числового значення складових митної вартості. Щодо комерційної пропозиції від 25.08.2018, то не зрозуміло, як пропозиція п`ятирічної давнини може бути надана позивачем до митного контролю та митного оформлення як документ, який може об`єктивно підтвердити числові значення складових митної вартості товарів.

4. Не надана митна декларація країни відправлення. При митному оформленні даний документ було позначено кодом 9000, як інший некласифікований документ, однак відповідно до Класифікатору документів, сертифікатів, дозволів та додаткової інформації, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011, копія митної декларації країни відправлення позначається кодом 9610.

5. Позивач до митного контролю та митного оформлення надав звіт про оцінку майна Б-17/03/23/06 від 17.03.2023. Відповідно до Висновку Звіту про оцінку майна під «Метою оцінки» зазначено: «Визначення ринкової вартості майна», але не вказано, у якій країні було визначення ринкової вартості майна, а також відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Ринкова та митна вартість є зовсім відмінними поняттями. Даний документ не можна вважати належним підтвердженням ціни товару, оскільки таке визначення ціни не передбачено умовами контракту.

6. У інвойсі № BTAL20230106 від 06.01.2023 зазначені умови поставки CPT Kharkiv,CPT (англ. Carriage Paid To) (… named place of destination), або Фрахт/ перевезення оплачені до (…назва місця призначення) термін Інкотермс 2010, який означає, що продавець зобов`язаний оплатити витрати з транспортування товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики чи втрати ушкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику. Під словом перевізник розуміється будь-яка організація, яка на підставі договору перевезення бере на себе зобов`язання забезпечити самому чи організувати перевезення товару по залізниці, автомобільним, повітряним, морським і внутрішнім водним чи іншим транспортом чи комбінацією цих видів транспорту. Однак, основного транспортного документу - Договору на перевезення, на підтвердження позиції позивача до митного органу під час оформлення ЕМД №23UA68U0 від 17.03.2023 ані в порядку консультації, ані у порядку ч. 8 ст. 55 МКУ не надавалося. Відповідно до Висновку оцінувача № Б-17/03/23/06 від 17.03.2023, в якому в п.5.2.2 Розрахунок вартості, зазначено Вартість транспортування 5% від вартості на умовах поставки СPT Kharkiv, але при вартості 13487,48 $ - 5% складає 674,37 дол.США. Тобто вартість фрахту з Китаю до Харкова не відповідає фрахту аналогічних поставок товарів, не включено всі складові митної вартості та не вказані інші складові митної вартості. А саме витрати на транспортування складають 5% від ціни пропозиції (при умовах поставки де передбачені витрати на транспортування), проте документального підтвердження цих витрат надано не було, а саме до митного контрою та оформлення не було подано ані коносаменту, ані інших транспортних документів, які спростовують чи підтверджують вартість фрахту ані в порядку консультації, ані у порядку ч. 8 ст. 55 МКУ.

Щодо ненадання експортної митної декларації країни відправлення, суд зазначає наступне.

Згідно з листом Державної митної служби України від 08.10.2010 № 11/2-10.16/11627-ЕП, адресованим Начальникам регіональних митниць (крім Регіональної інформаційної митниці), Начальникам митниць, з метою вирішення питання практичної реалізації Угоди про інформаційне забезпечення між Держмитслужбою та Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати, 02.08.2010 підписано протокол, яким передбачено, зокрема, що експортна митна декларація на товари походженням з КНР може використовуватися митними органами України як додаткова довідкова інформація за умови верифікації такої декларації та її перекладу на державну мову Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати.

Проведення верифікації експортної митної декларації не передбачено положеннями Митного Кодексу України або інших законів, а вказано у Листі ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2- 10.16/11627-еп, який адресований начальникам регіональних митниць, не зареєстрований в Міністерстві юстиції, носить суто інформаційний відомчий характер, отже не може визначати права та обов`язки суб`єктів господарювання.

Таким чином, з аналізу вказаних норм слідує, що відсутність перекладу експортної митної декларації на товари походженням з КНР безпосередньо не впливає на оцінку обґрунтованості вибору методу визначення митної вартості, а переклад українською мовою експортної митної декларації може слугувати лише додатковим документом на підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

Разом з цим, відповідачем ані в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, ані у відзиві, не наведено обставин в обґрунтування необхідності надання перекладу вказаної експортної декларації, пов`язаних з перевіркою або підтвердженням відомостей, зазначених у митній декларації. Так само, не зазначено обґрунтування необхідності здійснення декларантом верифікації декларації країни відправлення, враховуючи, що в силу положень вказаного листа Державної митної служби України, на який посилається сам відповідач, верифікована експортна митна декларація використовується митними органами виключно як додаткова довідкова інформація.

Крім того, суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, експорт товару здійснювався не безпосередньо в український морський порт, а через третю країну, тому позивачем на підтвердження експортування товару подавалася декларація № № 19637893 від 11.01.2023, яка і була надана декларантом при первинному поданні митної декларації до митного оформлення.

З матеріалі справи також вбачається, що про надання позивачем цього документа також зазначалося позивачем у відповіді № 20/03/23-5 від 20.03.2023 на повідомлення № 398950 від 17.03.2023, але відповідачем дана обставина не була взята до уваги при прийнятті спірних Рішення та Картки відмови.

Щодо цінової інформації відносно вартості товару (прайс-лист) та комерційної пропозиції.

Відповідач, з-поміж іншого, у відзиві зазначає, що декларантом була надана до митного контролю та митного оформлення цінова інформація щодо вартості товару (прайс-лист №20221109/9 від 09.11.2022, комерційна пропозиція від 25.08.2018) від виробника товару, яка містить недостатньо даних для визначення числового значення складових митної вартості.»

Суд зазначає, що відповідачем у спірному Рішенні, як підставу коригування митної вартості товару, зазначено про «ненадання» таких документів як: «будь-яка цінова інформація щодо вартості товару (прас-лист, калькуляція) виробника товару на дату специфікації або інвойсу».

Доводи, на які відповідач посилається у відзиві, в якості обґрунтування Рішення про коригування митної вартості не зазначені.

Такі недоліки вперше зазначаються відповідачем у відзиві, тобто вже після здійснення всіх митних заходів і процедур та після винесення відповідачем спірного рішення.

Суд також зазначає, що такі документи як прайс-листи складаються виробником товару у процесі здійснення його господарської діяльності та не є технічними, товаросупровідними документами або документами, що засвідчують якість товару.

Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності виробника товару вказаної вище документації чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено. Таким чином, відомості, наведені у вказаних документах виробника товару, не мають імперативного характеру, а, отже, у разі їх наявності можуть прийматися митними органами лише до уваги як додаткове джерело інформації (постанова ВС від 27.01.2022 року у справі №810/3667/15 (провадження № К/9901/7943/18)).

Не зважаючи на це, відповідачу одночасно з митною декларацією надавався прайс-лист №20221109/9 від 09.11.2022, складений на умовах поставки відповідної партії товару.

Про факт надання Позивачем та вже наявності у Відповідача прайс-листа також наголошувалося відповідачу й у відповіді № 20/03/23-4 від 20.03.2023 на повідомлення №398950 від 17.03.2023, але відповідачем дана обставина не була взята до уваги ані під час ознайомлення з додатками до митної декларації, ані під час ознайомлення з відповідями позивача на повідомлення відповідача, ані на момент прийняття спірних Рішення та Картки відмови.

Суд також зазначає, що прайс-листи є документами довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до змісту та форми прайс-листів, а тому посилання Відповідача на недоліки наданого Позивачем прайс-листа на підставі здійснення дослідження Відповідачем загальносвітової практики не є належним обґрунтуванням коригування митної вартості.

У постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2020 р. у справі №810/690/17 викладена така правова позиція:

« 23. Посилання контролюючого органу на те, що наданий прайс-лист не можна вважати ні прайс-листом, ні комерційною пропозицією, оскільки виданий особі, що жодним чином не фігурує ні в одному документі та відповідно до загальноприйнятої практики не містить відомостей, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме умови платежу, термін поставки, характер тари та упаковки дата його складання, або ж число, з якого дані ціни вводяться в дію, термін дії, суди також обґрунтовано не взяли до уваги з огляду на те, що по - перше, не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів, по - друге, прайс-лис - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, по - третє, жодним нормативним актом, в тому числі і міжнародним, не встановлено вимоги до форми та змісту прайс-листів, тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатись на неповноту чи обмеженість його відомостей, як на підставу для коригування митної вартості товару.»

Крім того, вказане питання розглядалося також Верховним Судом в постанові ВС від 02.06.2022 року у справі № 460/2674/20:

60. Щодо доводів митниці про те, що долучений декларантом документ прейскурант (прас-лист) виробника товарів складений не для широкого осіб та не містить терміну дії, у зв`язку з чим витребував додаткові документи, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив, з огляду на наступне:термін дії прас-листа не є обов`язковим реквізитом такого виду документу, а тому може у ньому не зазначатися; продавець самостійно визначає ціни для своїх контрагентів, що є однією з базових основ забезпечення свободи підприємницької діяльності. 61. Разом з тим, суд касаційної інстанції звертає увагу на постанову від 23 жовтня 2020 року у справі № 810/690/17 де Верховний Суд вказує, що прайс-лист: по-перше, не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів, по-друге, прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, по-третє, жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів. Тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товару.

Отже, твердження Відповідача про неповноту чи обмеженість відомостей прайс-листа № 20221109/9 від 09.11.2022 є необґрунтованими.

Щодо доводів відповідача щодо дати складення комерційної пропозиції - 25.08.2018, судом встановлено, що вказаний документ складено як пропозицію укладення контракту на постачання товарів, який укладено 03.09.2018, інформація щодо цін на певні товарні позиції у ньому відсутня.

Враховуючи, що комерційна пропозиція - це документ, в якому сформульовані умови потенційного співробітництва, його переваги та очікуваний результат, чинним законодавством України не встановлено обов`язкових реквізитів для комерційної пропозиції, оскільки вона не є документом, який надається на підтвердження митної вартості товару.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 15 квітня 2021 року у справі № 804/7757/16, а саме: … Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що згідно з приписами ч. 2 ст. 53 МК України комерційна пропозиція не віднесена до переліку документів, обов`язкових для подання до митного оформлення товару, тобто не є обов`язковою складовою при встановленні його митної вартості, а недоліки комерційної пропозиції від 21.06.2016 року не можуть вважатися перешкодою при наявності можливості встановлення митної вартості на підставі інших документів.

Суд зазначає, що комерційна пропозиція не є документом який може чи повинен об`єктивно підтвердити числові значення складових митної вартості товарів, адже не є тим документом, який підтверджує митну вартість товару.

Суд також зазначає, що Рішення, яке є предметом судового оскарження, таких підстав не містить, а процесуальні документи відповідача (відзив) не можуть підміняти індивідуальні акти та розширювати підстави коригування вже під час судового розгляду після здійснення Відповідачем всіх митних процедур.

Щодо неврахування відповідачем Висновку про вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією TOBAPHA БІРЖА (УPTБ) № Б-17/03/23/06 від 17.03.2023, суд зазначає, що подання вказаного документу не є обов`язковим при поданні для митного оформлення товару митної декларації та не може бути самостійною підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару. З огляду на зазначене, вказані доводи відповідача як підставі для винесення рішення про коригування митної вартості товару, судом не враховуються.

Спірне рішення містить таке обґрунтування коригування митної вартості в частині звіту про оцінку майна: декларантом надано звіт оцінювача Звіту про оцінку майна №Б- 17/03/23/06, Мета оцінки зазначено: «визначення ринкової вартості майна, в якому в п.5.2.2 Розрахунок вартості, зазначено Вартість транспортування 5% від вартості на умовах поставки СPT Kharkiv, але при вартості 13487,48 $ - 5% складає 674,37 дол.США. Тобто вартість фрахту з Китаю до Харкова не відповідає фрахту аналогічних поставок товарів, не включено всі складові митної вартості та не вказані інші складові до розрахунку митної вартості, не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів»

В той же час, у відзиві відповідач зазначає про непогодження зі змістом поданого позивачем висновку експерта про визначення ринкової вартості майна. А також про неприйняття вказаного документа як документа, що підтверджує митну вартість товару.

Наданий позивачем відповідачу звіт не є документом, що підтверджує митну вартість у розумінні ч. 2 ст. 53 МК України, а є додатковим документом на підтвердження відсутності заниження рівня митної вартості товару, щодо відповідності ціни, вказаній у інвойсі, ринковій вартості товару.

Суб`єктом оціночної діяльності є Товарна Біржа УРТБ, з чого зрозуміло, що визначення ринкової вартості майна відбувалося саме в Україні.

Звіт про оцінку майна № Б-17/03/23/06 від 17.03.2023 містить висновок, що ціна, вказана в інвойсі № BTAL20230106 від 06.01.2023 на умовах поставки CPT, відповідає ринковій вартості майна.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові ВС від 09.11.2022 у справі № 520/10381/2020: 33. … Регіональне торгівельно-виробниче підприємство «Гранід» у формі ТОВ підтвердило те, що ринкова вартість відповідає вартості Товару, заявленій позивачем до митного оформлення, оскільки саме ринкова вартість приймає значення отримане при розрахунку за порівняльним підходом, оскільки цей підхід достатньо повною мірою відображає специфічні особливості об`єкту оцінки і може виступати в якості ринкової вартості.

Таким чином, наданий Відповідачу звіт про оцінку майна Товарної Біржі УРТБ від № Б-17/03/23/06 від 17.03.2023 року є додатковим документом на підтвердження відповідності ціни, вказаної в інвойсі, ринковій вартості такого товару, і з урахуванням відсутності розбіжностей у поданих Позивачем документах, звіт мав бути взятим до уваги відповідачем.

Суд зазначає, що подання вказаного документу не є обов`язковим при поданні митної декларації для митного оформлення товару та не може бути самостійною підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару. З огляду на зазначене, вказані доводи відповідача як підставі для винесення рішення про коригування митної вартості товару, судом не вважаються належними.

Щодо невідповідності умов поставки у МД та ст.6 контракту, на що посилається відповідач у спірному Рішенні, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 3 Контракту поставка товару за цим Договором здійснюється в суворій відповідності до ІНКОТЕРМС-2010. Умови поставки визначаються та погоджуються Сторонами для кожної окремої партії Товару та зазначаються в комерційній накладній.

Постачальник зобов`язаний завантажити Товар на борт судна в порту завантаження у встановлену дату або протягом узгодженого періоду часу.

Відповідно до ст. 6 Контракту постачальник несе відповідальність за всі ризики втрати або пошкодження Товару до моменту проходження Товаром поручнів судна в порту завантаження.

Умова поставки CPT (Carriage Paid To) Термін "фрахт/перевезення оплачено до ..." означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб.

Під словом "перевізник" розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов`язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським, внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту.

Поставка відбулася в момент, коли продавець доставив товар названому перевізникові або іншій особі в узгодженому сторонами місці.

Продавець оплачує перевезення товару до названого пункту призначення. Продавець зобов`язаний повідомити покупця про час доставки товару в узгоджене місце. Перехід ризиків із моменту передання товару перевізникові.

Продавець зобов`язаний, з урахуванням положень статті Б.5, нести всі ризики втрати чи пошкодження товару до моменту здійснення його поставки у відповідності з статтею А.4.

Відтак, фактично п.6 договору не суперечить положенням Інкотермс 2010 щодо несення ризиків у момент проходження Товаром поручнів судна в порту завантаження.

Крім того, правила Інкотермс не скасовують принципу свободи договору та не забороняють конкретизувати певні особливості умов поставки в умовах контракту.

З огляду на зазначене, вказані доводи відповідача не свідчать про невідповідність умов поставки, а відтак, з огляду на визначені відповідно до умов контракту умови поставки в Інвойсі, не можуть бути підставою для невизнання заявленої митної вартості товару за ціною договору.

Виходячи з визначених інвойсом умов поставки CPT Харків, всі взаємовідносини з перевізником, в тому числі і оплата транспортних послуг, здійснюються продавцем.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Це означає, що транспортні документи надаються, але лише в тому випадку, якщо витрати на транспортування не включено у вартість товару.

Як вбачається з матеріалів справи, у випадку позивача, такі витрати включено до ціни товару, а тому відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України витребувані відповідачем документи надаватися не повинні.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачу одночасно з митною декларацією надавалася калькуляція собівартості товару № BTAL20230106 від 06.01.2023, в яку включено фрахт (плата за перевезення вантажу), лист постачальника №BTAL20230106/1 від 06.01.2023 на підтвердження того факту, що вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару.

Отже, до митного оформлення були надані необхідні документи на підтвердження даних обставин, які дозволяли встановити, що умовами поставки є CPT.

Відтак, вимога відповідача про додаткове надання документів для підтвердження витрат на транспортування відповідно до ч.2 ст.53 МКУ, зокрема транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, не є обґрунтованою, оскільки правовідносини щодо вказаного перевезення та його оплати виникли між продавцем та перевізником, та відповідні витрати включені у вартість товару.

Отже, враховуючи викладене, вказані доводи не доводять правомірності прийняття спірного рішення.

Щодо визначення відповідачем митної вартості товару за резервним (шостим) методом визначення митної вартості згідно ст.64 Митного Кодексу України.

Відповідач, обґрунтовуючи числове значення митної вартості товару, обмежився посиланням виключно на номер та дату митної декларації (здійснено за №UA 100330/2023/133912 від 24.02.2023) Розрахунок митної вартості: товар № 1: 5,02 дол. США/кг, та зазначенням про те, що коригування митної вартості здійснено у відповідності до ст. 64 МК України.

Разом з тим, відповідачем не зазначено у спірному рішенні обґрунтувань проведених коригувань митної вартості, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.

Верховний Суд в постанові від 15.02.2023 року у справі №815/2552/16 зазначив:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України.

Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої, п`ятої статті 58 Митного кодексу України.

Судами обґрунтовано відхилені посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Щодо доводів відповідача стосовно того, що митна вартість товарів, вказана декларантом, є нижчою від ціни, інформація про яку наявна у митного органу, слід відзначити, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування методу визначення митної вартості товару, обраного декларантом, і не може бути безумовною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за методом визначеним в декларації митної вартості.

Відповідно до ч.3 ст. 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Серед визначених законом підстав відсутня така підстава як спрацювання ризиків, згенерованих АСАУР. Відповідно п.2 ч.5 ст. 54 МК України не наділяє митний орган правом на власний розсуд запитувати додаткові документи та відомості.

Спрацювання вказаних ризиків, згенерованих АСАУР, лише надає право митному органу ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів, і не є самостійною підставою для запиту додаткових документів.

Також у постанові від 05.05.2022 у справі № 2040/6019/18 Верховний Суд вказав, що: …митний орган має право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах….

За правовою позицією Верховного Суду, висловленій у постанові від 05.07.2022 у справі № 804/150/16: Наявність у митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Водночас, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

У постанові Верховного Суду від 09.02.2022 у справі № 520/12621/2020 зазначено, що: Втім, під час митного контролю при обробці документів, наданих декларантом, спрацювала система управління ризиками АСАУР «Інспектор», що зумовило направлення уповноваженій особі позивача повідомлення про надання додаткових документів.

Суди, з посиланням на наведені вище приписи МК України, обґрунтовано вказали, що сам лише факт спрацювання системи управління ризиками не є підставою для проведення коригування заявленої декларантом митної вартості товарів. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. При цьому, митний орган зобов`язаний довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Застосування митницею ціни за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України, з огляду на спрацювання модуля АСАУР, суди в даному випадку визнали необґрунтованим, оскільки вважали, що індивідуальні характеристики того чи іншого товару можуть бути з`ясовані лише шляхом порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару.

Таким чином, колегія суддів уважає правильним висновок судів попередніх інстанцій про те, що митним органом не доведено наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, оскільки усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано, що, своєю чергою, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого підприємством товару.

Оскільки митним органом в ході розгляду справи не доведено, що позивачем по спірній ВМД до митного оформлення подано документи, які не містять всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості товарів, або такі, що містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, суд вважає обґрунтованим застосування вказаних висновків Верховного Суду при розгляді даної справи.

Відповідно до частини 2 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відтак, з матеріалів справи вбачається, що відповідач, всупереч вимогам частини 2 статті 54 МК України, посилаючись на наявність розбіжностей та ненадання позивачем додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості, фактично керувався виключно спрацюванням профілів ризиків АСАУР щодо можливого заниження митної вартості, які носять рекомендаційний характер, та не довів недостатності чи неналежності податних декларантом документів на підтвердження заявленої митної вартості.

В ході судового розгляду відповідач не довів неможливості застосування заявленого позивачем методу визначення митної вартості, оскільки не була підтверджена наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей, недостовірних або неповних відомостей, через що не обґрунтовано наявність підстав для витребування додаткових документів.

Посилання відповідача на ненадання документів, що зазначені у запитах, суд не бере до уваги, оскільки відповідачем не доведено підстав витребування додаткових документів, визначених ч. 3 ст. 53 МК України.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21 195 (далі - Правила № 598), у графі 33 Рішення про коригування митної вартості "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 61 Кодексу, результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів).

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем не вказано, які саме з наданих позивачем документів містять неповні відомості та/або розбіжності.

Також, не зазначено, які саме документи, на думку митниці, не містять в собі всіх даних на підтвердження обраного методу визначення митної вартості.

Спірне рішення також не містить пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

З огляду на зазначене, підстави застосування відповідачем другорядного (резервного) методу визначення митної вартості не є доведеними, а розрахована митна вартість - не є обґрунтованою.

3.3. Висновки за результатами розгляду справи

З урахуванням встановлених в ході розгляду справи обставин, суд приходить до висновку, що документи, надані позивачем до митного оформлення, містять належну та достатню інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності - ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), не дають достатніх підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом. При цьому доводи відповідача на обґрунтування заперечень проти позову фактично зводяться до обґрунтування підстав виникнення сумнівів у заявленій декларантом митній вартості, а не доводять саме підстав відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю відповідно до приписів частини 6 статті 54 МК України.

Відповідно, застосування митним органом другорядного методу - резервного методу визначення митної вартості, а також розрахунок скоригованої митної вартості суд також визнає необґрунтованим.

Отже, суд приходить до висновку, що у спірному рішенні про визначення митної вартості товару не наведено належних підстав неможливості застосування основного методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту), не наведено обґрунтованого розрахунку скоригованої митної вартості, що є належною та достатньою підставою для його скасування.

Щодо позовних вимог про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення суд зазначає про таке.

Оскільки саме прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, то визнання рішення про коригування митної вартості протиправним та його скасування є підставою для визнання протиправною та скасування картки відмови.

Відтак, об`єднання цих вимог є належним способом захисту порушених прав позивача, з урахуванням усталеної судової практики.

З огляду на вищевикладене, наявні підстави для скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000142/2 від 20.03.2023 року та картку відмови № UA807200/2023/000138 від 20.03.2023, отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "АЛЛІН-ТРЕЙД" задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000142/2 від 20.03.2023 року та картку відмови № UA807200/2023/000138 від 20.03.2023 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 21.09.2023

Суддя Білова О.В.