Справа № 944/3634/23
Суддя: Поворозник Д. Б.
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 944/3634/23
Провадження №2-а/944/50/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2023 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Мельник Є.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Яворові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

02 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС № 7055921 від 26 травня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На обґрунтування позову покликається на те, що постановою ЕАС № 7055921 від 26 травня 2023 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн, за те, що він 26 травня 2023 року порушив п.12.4 Правил дорожнього руху, а саме перевищив встановлену швидкість руху у населеному пункті. З даною постановою він не погоджується, вважає її безпідставною, протиправною та помилковою, а також заперечує сам факт вчинення ним адміністративного правопорушення. Так, інспектор поліції вимірював швидкість на пристрій TRU CAM LTI 20/20 TC 000674, однак не надав можливості ознайомитися з документами на даний пристрій. Під час ознайомлення із відеозаписом із TRU CAM LTI 20/20 TC 000674 вбачається тремтіння, що свідчить про те, що фіксація відбувалася із рук поліцейського, що суперечить Закону України «Про національну поліцію». Також із відеозапису видно, що його автомобіль рухався в колоні транспортних засобів та перебував на другому місці. Працівник поліції спеціально навів пристрій на зчитування швидкості саме його автомобіля, а не першого автомобіля, що свідчить про упередженість при здійсненні службових повноважень. Таким чином, поліцейським було надумано сам факт вчинення ним правопорушення, оскільки фіксація на технічний пристрій відбулась із рук поліцейського, що є неналежним доказом у справі про порушення правил дорожнього руху, а саме перевищення швидкості.

Ухвалою судді від 05 червня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 13 липня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. Також даною ухвалою замінено первісного відповідача Управління патрульної поліції у м. Львові в особі інспектора роти № 3 батальйону № 2 лейтенанта поліції Шевчик Ю.Ю. на належного відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту Національної поліції.

18 серпня 2023 року відповідач Управління патрульної поліції у Львівській області подало відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що з позовом ОСОБА_1 не погоджується.

На обґрунтування заперечень проти позову зазначає, що позивач не заперечує факт керування транспортним засобом на дорозі М-06, 606 км (с. П`ятничани), і факту зупинки його співробітниками Управління на підставі порушення ПДР України, а саме швидкісного режиму. Лазерний вимірювач швидкості Tru Cam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/26692 від 02 грудня 2022 року, виданого ДП «Укрметртестстандарт», лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів Tru Cam LTI 20/20 №ТС000674 є приладом до застосування. Крім того, можливість використання виробу Tru Cam LTI 20/20 виробництва LaserTechnоlоgyInc також підтверджується наявністю виданого ДП «Укрметртестстандарт» сертифіката перевірки типу № UA.TR. 001 84-20 Rev.0 від 13 липня 2020 року та сертифіката відповідності № UA.TR. від 10 березня 2021 року. Лазерний вимірювач Tru Cam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного режиму роботи, вимірювач може бути встановлений на триногу. Зазначене підтверджується листом ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 01 жовтня 2019 року № 22-38/49 та Інструкцією про порядок використання технічного приладу Tru Cam ТС000674. До такого висновку дійшов Перший апеляційний адміністративний суд у справі № 428/5292/20 у постанові від 10 листопада 2020 року та ряд інших судів. Таким чином, інспектор Управління, приймаючи рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, діяв в межах власної дискреції, виніс постанову, керуючись ст. 283 КУпАП, на місці вчинення правопорушення, відтак дана постанова є обґрунтованою, винесена на підставі та в порядку, передбаченому законом, тому в позові ОСОБА_1 слід відмовити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області в судове засідання не прибув, однак у відзиві заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги заперечує та просить у задоволенні позову відмовити.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача і представника відповідача.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Як встановив суд, постановою в справі про адміністративне правопорушення серії EАС № 7055921 від 26 травня 2023 року ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Як вбачається із змісту цієї постанови, підставою накладення адміністративного стягнення було те, що 26 травня 2023 року, о 11 год 33 хв, на 601 км автодороги М-06 в с. П`ятничани Стрийського району Львівської області, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, перевищив встановлене обмеження швидкості для населених пунктів в 50 км/год більше ніж на 20 км/год, а саме в населеному пункті рухався із швидкість 79 км/год. Швидкість вимірювалася на технічний пристрій TRU CAM LTI 20/20 TC 000674. Цим водій порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить, зокрема, регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Правила дорожнього руху затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР).

Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Пунктом 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до п. 12.9 ПДР водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно із 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, відповідно до змісту наведених вище норм КУпАП постанова в справі про адміністративне правопорушення є законною лише у випадку її винесення уповноваженим законом органом (посадовою особою) на підставах і в порядку, встановлених законодавством, з умови підтвердження факту вчинення особою правопорушення належними, допустимими та достатніми доками.

Такий обов`язок органів (посадових осіб) Національної поліції, які уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, кореспондується з їх обов`язками як суб`єктів владних повноважень дотримуватись при прийнятті рішень критеріїв, визначених ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Також відповідно до ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції належить, зокрема, регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Як вбачається із змісту позовної заяви, ОСОБА_1 не заперечує факт керування автомобілем та зупинки його транспорту у вказані в оскаржуваній постанові часі місці, однак зазначає, що не згідний з тим, що фіксування руху транспортного засобу здійснювалося із рук поліцейського, що є неналежним доказом у справі.

Суд вважає дані доводи позивача помилковими, необґрунтованими та відхиляє їх зважаючи на таке.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз.

У абз. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Із наведених норм слідує, що крім приладів автоматичної фіксації правопорушень, поліцейський може використовувати інші технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

При цьому, такі він може закріплювати у спосіб визначений абз. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Отже, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень поліцейський може використовувати у спосіб визначений абз. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», або інший не заборонений законодавством України.

Як слідує з матеріалів справи, факт вчинення адміністративного правопорушення був зафіксований лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TRU CAM LTI 20/20 № ТС000674 для вимірювання швидкості руху автомобіля.

Суд враховує, що відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/26692, виданого ДП «Укрметртестстандарт» 02 грудня 2022 року та чинного до 02 грудня 2023 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 № ТС000674, є придатним до застосування. Також лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 13 липня 2020 року № UА.TR.001 18-20 (копії свідоцтв відповідач додав до відзиву).

Також на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam, який було зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

На підставі наведеного суд встановив, що лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 є засобом вимірювальної техніки, офіційно визначеним та придатним для використання працівниками органів національної поліції для вимірювання швидкості транспортних засобів.

При цьому, даний засіб конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювання швидкості транспортних засобів.

Суд звертає увагу на те, що спосіб тримання в руках технічного приладу для вимірювання швидкості не заборонений чинним законодавством, в тому числі і ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Тому, суд вважає, що відповідач діяв правомірно здійснюючи вимірювання швидкості лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів «TruCam» тримаючи його в руках.

Такі ж висновки в аналогічних справах висловлені Восьмим апеляційним адміністративним судом, зокрема, у постановах від 27 листопада 2019 року у справі № 857/11574/19, від 02 березня 2023 року у справі № 459/2448/22 та від 29 березня 2023 року у справі № 459/2882/22.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що із відеозапису видно, що його автомобіль рухався в колоні транспортних засобів та перебував на другому місці, проте працівник поліції спеціально навів пристрій на зчитування швидкості саме його автомобіля, а не першого автомобіля, що свідчить про упередженість при здійсненні службових повноважень, суд зазначає, що такі твердження є нічим необґрунтованими. Також дана обставина не спростовує факту порушення саме позивачем вимог ПДР та вчинення оспорюваного адміністративного правопорушення. Крім того, зважаючи на принцип індивідуалізації покарання, позивач несе відповідальність за вчинене ним правопорушення, а дії інших учасників дорожнього руху не мають значення для вирішення даної справи.

Будь-яких інших належних та аргументованих доказів щодо незаконності дій інспекторів поліції та оскаржуваної постанови позивач суду не надав.

Враховуючи наведене вище обставини та норми законодавства, суд дійшов висновку про те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення (непред`явлення на вимогу поліцейського для перевірки відповідних документів), мали місце, а тому оскаржувана постанова серії ЕАС № 7055921 від 26 травня 2023 року є правомірною і обґрунтованою, отже, відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 10, 118-123, 246-248, 272, 286 КАС України,

вирішив:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, дреса місцезнаходження: м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя Д.Б.Поворозник