Справа № 280/5678/22
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 вересня 2023 року м. Дніпросправа № 280/5678/22

Головуючий суддя І інстанції Татаринов Д.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.04.2023 року в адміністративній справі № 280/5678/22 за позовом ОСОБА_1 до Запорізького сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Запорізького сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про зобов`язання Запорізький сектор Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області оформити та видати позивачу паспорт громадянина України у вигляді книжечки відповідно до «Положення про паспорт громадянина України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.04.2023 року в задоволенні адміністративного ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що останній має право на отримання паспорта книжечки. Зауважено, що всі необхідні документи для обміну паспорта є в нього на руках та могли бути подані відповідачу додатково у будь-який час.

Запорізьким сектором Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 07 березня 2017 року ОСОБА_1 Оріхівським РС УДМС України в Запорізькій області було видано паспорт громадянина Україна серії НОМЕР_1 у вигляді паспортної книжечки зразка 1994 року.

У квітні 2022 року позивачем виявлена помилка у паспорті, а саме невідповідність зазначеного у паспорті місця народження позивача (смт. Кушугум, Запорізької області) з фактичним місцем народженням (місто Запоріжжя, Запорізької області), що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 (повторним), виданим 07 квітня 2022 року Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

20 червня 2022 року позивач звернувся до Державної міграційної служби України з заявою про видачу паперового паспорту державного зразка, у якій вказав про те, що на видачу паспорту у вигляді пластикової ID-картки не погоджується.

У відповідь на вищезазначену заяву листом Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 14 липня 2022 року за вих № 2301.2-3714/23.1-22 позивача повідомлено про те, що територіальні органами Державної міграційної служби України не здійснюють оформлення та видачу паспортів, а здійснення цих дій покладено на територіальні підрозділи Державної міграційної служби України.

Також, вказано про те, що згідно абзацу 4 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

06 вересня 2022 року позивач звернувся до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області та Запорізького сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області з письмовими заявами про видачу йому паперового паспорту державного зразка у зв`язку з неточностями запису місця народження.

Листом Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 08 вересня 2022 року за вих. № 5946/1/2301-22/2301.2/31-22 позивачу надано відповідь аналогічну відповіді, викладеної у листі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 14 липня 2022 року за вих № 2301.2-3714/23.1-22.

Листом Запорізького сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 13 вересня 2022 року за вих. № 2328-257/2328.1-22 позивачу роз`яснено порядок видачі та обміну паспорту вказавши, що для обміну паспорту та видачі особі паспорту громадянина України зразка 1994 року необхідно надати повний пакет документів. Запропоновано звернутися до територіального підрозділу/органу ДМС України з вказаним переліком документів.

Вважаючи протиправною відмову в оформленні паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року у зв`язку із неточностями запису місця народження, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач не звертався до відповідача із переліком документів визначених Положенням №2503-XII та Тимчасовим порядком № 456, що є передумовою для розгляду питання про обмін паспорта громадянина України, то розгляд поданої позивачем заяви відповідно до Закону України «Про звернення громадян» з роз`ясненням алгоритму дій, необхідних для обміну паспорта громадянина України, не є порушенням прав позивача.

Суд апеляційної інстанції при перегляді справи в апеляційному порядку, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з частиною другою статті 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

За змістом частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України, зокрема, визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; громадянство, правосуб`єктність громадян, засади регулювання демографічних та міграційних процесів.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі - Закон №5492-VI) Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону №5492-VI, документами, оформлення яких встановлено цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення, є документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, яким є, зокрема, паспорт громадянина України.

За приписами частини третьої статті 13 Закону №5492-VI, паспорт громадянина України містить безконтактний електронний носій.

Згідно з частинами першою, другою статті 21 Закону №5492-VI, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини четвертої статті 21 Закону № 5492-VI, паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Перелік інформації, яка вноситься до паспорта громадянина України, визначено у частині сьомій статті 21 Закону № 5492-VI, відповідно до якої такий носій містить, зокрема, унікальний номер запису в Реєстрі; відцифрований образ обличчя особи; відцифрований підпис особи.

Відповідно до пунктів 1, 2, Положення про паспорт громадянина України (далі - Положення №2503-ХІІ) паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України.

Паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.

Згідно з пунктами 12, 16, 17 Положення №2503-ХІІ, видача та обмін паспорта провадиться у місячний термін за місцем постійного проживання громадянина.

Обмін паспорта провадиться у разі: зміни (переміни) прізвища, імені або по батькові; встановлення розбіжностей у записах; непридатності для користування.

Для обміну паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; паспорт, що підлягає обміну; дві фотокартки розміром 35х45 мм.

Для обміну паспорта у зв`язку із зміною (переміною) прізвища, імені чи по батькові або встановленням розбіжностей у записах подаються також документи, що підтверджують ці обставини.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України "Про затвердження Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України" від 06.06.2019 №456 відповідно до абзацу 5 пункту 3 Постанови № 302, Постанови № 398 затверджено Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України.

Згідно з п.1 Порядку №456 цей Тимчасовий порядок, розроблений відповідно до Постанови №302, Постанови №398, Положення №2503-XII, визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року (далі - паспорт) особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року (далі - рішення суду), засвідчене в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п.2 Тимчасового порядку №456, паспорт оформлюється з використанням бланка паспорта громадянина України зразка, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 1994 року № 353 «Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України», дію якого відновлено постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 року №415 «Про зупинення дії постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 р. № 185».

Пунктом 3 Тимчасового порядку №456 передбачено, що оформлення і видачу паспорта здійснюють територіальні підрозділи Державної міграційної служби України (далі- територіальні підрозділи ДМС), зокрема, особі, яка досягла 16-річного віку, - на підставі заяви про видачу паспорта громадянина України (далі - заява) за зразком, наведеним у додатку 1 до цього Тимчасового порядку, поданої нею особисто.

За приписами п.п. 4, 5 Тимчасового порядку №456, оформлення і видача паспорта здійснюються протягом 30 календарних днів з дня подання особою до територіального підрозділу ДМС заяви та документів для оформлення і видачі паспорта. Заява та документи для оформлення і видачі паспорта (у тому числі для вклеювання фотокартки) подаються заявником до територіального підрозділу ДМС за зареєстрованим місцем проживання особи.

Предметом спору у цій справі є обмін паспорта у вигляді паспортної книжечки відповідно до Положення №2503-ХІІ.

Верховний Суд у справах № 420/4049/20 (постанова від 18 листопада 2021 року), №420/5353/20 (постанова від 21.12.2022) виходячи із предмету спору, підстав позову та обставин, вирішували справу, правовідносини якої є подібними зі справою, що розглядається.

У вказаних справах Верховний Суд звернув увагу, що питання щодо права особи на отримання паспорта України у формі книжечки відповідно до Положення №2503-ХІІ, у зв`язку з ненаданням нею згоди на обробку персональних даних було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі, за результатами розгляду якої 19.09.2018 була винесена постанова у справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18).

У вказаній справі Верховний Суд зробив висновок, що норми Закону № 5492-VI на відміну від норм Положення № 2503-XII (теж діючого на момент виникнення правовідносин) не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по-батькові, та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було «встановлене законом») не було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя, у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення статті 8 Конвенції.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що реалізація волевиявлення особи на обмін паспорта, незалежно від його форми, здійснюється шляхом подання заяви-анкети, яка за змістом і формою має відповідати встановленому зразку, до компетентного органу разом із об`єктивно необхідними для цього даними про особу і документами.

Як свідчать встановлені обставини справи, 06 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Запорізького сектору УДМС у Запорізькій області із заявою довільної форми стосовно вирішення питання про оформлення паспорта у формі книжечки, у зв`язку з неточностями запису місця народження, посилаючись на незручність користування паспортом у формі картки та через релігійні переконання.

Листом від 13 вересня 2021 року вих. № 2328¬257/2328.1-22 позивачу надано відповідь, якою повідомлено нормативно правові акти, якими врегульовано порядок обміну паспорта громадянина України, зокрема Положенням №2503-ХІІ а також необхідний перелік документів для вчинення заявлених позивачем дій. Вказана заява розглянута відповідачем в порядку звернення громадян.

В свою чергу, з пояснень відповідача вбачається, що оскільки наведена заява позивача була складена в довільній формі, її було розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Між тим, відповідно до п. 4 ч. 7 ст. 16 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» уповноважений суб`єкт, якщо інше не передбачено цим Законом, має право відмовити заявникові у видачі документа виключно у разі, якщо заявник не подав усіх визначених законодавством документів, необхідних для оформлення і видачі документа.

У рішенні про відмову у видачі документа, яке доводиться до відома заявника у порядку і строки, встановлені законодавством, мають зазначатися підстави для відмови. Особа має право звернутися до уповноваженого суб`єкта з повторною заявою у разі зміни або усунення обставин, через які їй було відмовлено у видачі документа.

Рішення про відмову у видачі документа може бути оскаржено особою в адміністративному порядку або до суду.

Як вбачається з заяви позивача про обмін паспорту, в останній відсутнє посилання на її подання в порядку Закону України «Про звернення громадян», а зазначено саме про наявність волевиявлення на обмін паспорту у зв`язку з неточністю даних.

Відтак, в силу ст. 16 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» відповідач мав розглянути заяву по суті та прийняти саме рішення про видачу/відмову у видачі паспорту, з зазначенням відповідних мотивів, а не надати відповідь у формі листа з загальним посиланням на приписи чинного законодавства.

Отже, з зазначених обставин справи вбачається, що відповідачем при розгляді заяви позивача від 06.09.2022 року про обмін паспорта було допущено протиправну бездіяльність, що свідчить про необхідність зобов`язання останнього повторно розглянути наведену заяву та прийняти відповідне рішення.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку щодо необхідності часткового задоволення апеляційної скарги позивача, скасування рішення суду першої та прийняття нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.04.2023 року в адміністративній справі № 280/5678/22 скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Запорізького сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 06.09.2022 року.

Зобов`язати Запорізький сектор Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.09.2022 року та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко