Справа № 420/12807/23
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 05.06.2023 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність 3056 Національної гвардії України щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2019 роки;

2. Зобов`язати 3056 Національної гвардії України провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2016-2019 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 року у справі №540/2335/21 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2023 року у справі №420/13504/22;

3. Визнати протиправною бездіяльність 3056 Національної гвардії України щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі звільненням з військової служби за 10 календарних років;

4. Зобов`язати 3056 Національної гвардії України провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку зі звільненням з військової служби за 10 календарних років з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2023 року у справі №420/13504/22;

5. Визнати протиправною бездіяльність 3056 Національної гвардії України щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015 - 2019 роки;

6. Зобов`язати 3056 Національної гвардії України провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015 - 2019 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2023 року у справі №420/13504/22.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що з 08.10.2014 по 06.10.2019 він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України. Відповідно до наказу від 03.10.2019 №226 позивача з 06.10.2019 було звільнено з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту. Проте при виключенні зі списків військової частини позивачу не було виплачено індексацію грошового забезпечення. У зв`язку з цим позивач 17 лютого 2021 року звернувся з заявою до відповідача з проханням провести зазначену виплату. Відповідачем відмовлено у задоволенні заяви позивача. Тому позивач звернувся до суду для вирішення спору. Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 у справі №540/2335/21 зобов`язано відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням в якості базового місяця січень 2008 року. 22 жовтня 2021 року відповідачем на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 у справі №540/2335/21 виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням в якості базового місяця січень 2008 року у загальній сумі 84229,03 грн, що підтверджується повідомленням про надходження коштів. Разом з цим відповідачем при виплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період 01.12.2015 по 28.02.2018 не було виплачено фіксовану індексацію за період з 01.03.2018 по 06.10.2019. Для вирішення спору позивач звернувся до суду. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2022 у справі №420/13504/22 позивачу відмовлено у задоволенні позову. Не погоджуючись із рішенням суду позивачем подано апеляційну скаргу. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2023 у справі №420/13504/22 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення у фіксованому розмірі 4463,15 грн в місяць за період з 01.03.2018 по 06.10.2019 включно, у загальній сумі 85663,67 грн відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. 29 травня 2023 року відповідачем на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2023 у справі №420/13504/22 виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 06.10.2019 у фіксованому розмірі 4463,15 грн в місяць у загальній сумі 84378,71 грн, що підтверджується банківською випискою. Проте після виплати індексації грошового забезпечення відповідачем не було проведено перерахунок усіх одноразових видів грошового забезпечення, які були виплачені позивачу, а саме: - грошова допомога на оздоровлення за 2016 2019 роки; - одноразова допомога при звільненні з військової служби за 10 календарних років; - грошова компенсація за невикористані 70 днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015 2019 роки. Така протиправна бездіяльність відповідача призвела до того, що позивачу в неповному обсязі здійснено нарахування одноразових видів грошового забезпечення.

Ухвалою судді від 12.06.2023 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків шляхом надання до суду доказів на підтвердження заявлених вимог та зазначення повної адреси позивача.

Ухвалою судді від 26.06.2023 вирішено продовжити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 10.07.2023 суддею прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , відкрити провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 та розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в порядку ст.. 262 КАС України.

Ухвалою суду від 27.07.2023 повернуто заявнику відзив військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, що надійшов до суду 21.07.2023 (вх..№24544/23), по справі №420/12807/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 08.09.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків шляхом надання до суду доказів того, що позивачу дійсно було виплачено грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015 - 2019 роки.

Ухвалою суду від 20.09.2023 продовжено розгляд справи у зв`язку з усуненням позивачем виявлених недоліків.

Інші заяви по суті справи учасниками справи не надавались, додаткові докази не надходили.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

ОСОБА_1 з 08.10.2014 по 06.10.2019 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу №41 о/с від 27 вересня 2019 року начальник військового наряду 1 патрульного взводу 2 патрульної роти ВЧ НОМЕР_1 прапорщик ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас Збройних Сил України за підпунктом «а» пункту 2 частини 5 (у зв`язку із закінченням строку контракту) статті 26 Закону України «Пpo військовий обов`язок і військову службу».

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 226 від 03 жовтня 2019 року ОСОБА_1 , виключений з 06.10.2019 зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направлений для зарахування на військовий облік до Херсонського ОМВК Херсонської області.

Згідно зі змістом Наказу №226 від 03.10.2019 ОСОБА_1 при звільненні було виплачено:

- одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

- премію за особистий внесок у загальні результати служби за період з « 01»по « 06» жовтня 2019 року;

- матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачена;

- матеріальна допомога для оздоровлення виплачена;

- грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно згідно довідки від 03.10.2019 №43 про вартість речового майна.

Також, в Наказі №226 від 03.10.2019 зазначено, що додаткову відпустку із збереженням заробітної плати як учасника бойових дій за 2015-2019 роки в кількості 70 днів ОСОБА_1 не використав.

22 жовтня 2021 відповідачем на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 у справі №540/2335/21 виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням в якості базового місяця січень 2008 року у загальній сумі 84229,03 грн.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2023 у справі №420/13504/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2022 року скасовано. Ухвалено у справі нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 . Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 06.10.2019 включно, у фіксованому розмірі 4463,15 грн в місяць відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованому розмірі 4463,15 грн в місяць за період з 01.03.2018 по 06.10.2019 включно, у загальній сумі 85663,67 грн, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Тобто, вказаним рішеннями суду встановлено факт того, що грошове забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.12.2015 та по 06.10.2019 не індексовувалось.

На виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2023 позивачу 29.05.2023 було нараховано 84 378,71 грн індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 06.10.2019.

Своїм листом від 08.07.2023 №3/56/11-1054 військова частина НОМЕР_1 зазначає, що індексація грошового забезпечення, виплачена на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 у справі № 540/2335/21 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2023 у справі № 420/13504/22 при розрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2019 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015-2019 роки не враховувалась.

Вважаючи протиправною бездіяльністю дії відповідача щодо не включення до розрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2019 року, одноразово грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику АТО сум індексації, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1-4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі по тексту - Закон №2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст.9 Закону №2011-ХІІ, грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Індексація грошових доходів населення здійснюється відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон № 1282-ХІІ) та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Згідно з ст..1 Закону № 1282-XII, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 цього ж Закону до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, вбачається, що механізм індексації має універсальний характер.

У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

Суд виходить з того, що індексація має спеціальний статус виплати у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною грошового забезпечення.

Крім того, п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу.

Верховний Суд вже неодноразово висловлював позицію щодо необхідності врахування індексації, як складової грошового забезпечення військовослужбовців, при обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, які мають однакову правову природу з поліцейськими, зокрема по справі № 820/5286/17 від 19.03.2020.

Згідно із пунктом 12 статті 12 Закону № 3551-ХІІ учасникам бойових дій надаються такі пільги, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Абзацом третім пункту 14 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

У разі невикористання додаткової соціальної відпуски протягом календарного року, в якому у особи виникає право на таку відпустку, додаткова соціальна відпустка переноситься на інший період, тобто особа не втрачає самого права на надану їй чинним законодавством України соціальну гарантію, яке може бути реалізовано в один із таких двох способів: 1) безпосереднє надання особі відпустки після закінчення особливого періоду, який може тривати невизначений термін; 2) грошова компенсація відпустки особі.

Отже, у випадку звільнення військовослужбовців з військової служби їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки, в тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону № 504/96-ВР та пунктом 12 частини першої статті 12 Закону № 3551-ХІІ.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.08.2019 у зразковій адміністративній справі № 620/4218/18.

Відповідно до ч.1 ст. 10-1 Закону №2011-ХІІ, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Таким чином, вірним є доводи позивача про те, що обрахунок грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з місячного грошового забезпечення яке повинне бути проіндексоване.

Тобто, оскільки індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, то вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців як обрахункова величина грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України» (заява №63134/00) зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Також Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №825/874/17.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов належить до задоволення.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2019 роки.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2016-2019 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 у справі №540/2335/21 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2023 у справі №420/13504/22.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі звільненням з військової служби за 10 календарних років.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку зі звільненням з військової служби за 10 календарних років з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2023 у справі №420/13504/22.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015 - 2019 роки.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015 - 2019 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2023 у справі №420/13504/22.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА