Справа № 703/3325/23
Суддя: Крива Ю. В.
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/3325/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2023 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі

головуючого судді Криви Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Холодняк Л.П.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Черкаській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з адміністративним позовом до Головного управління національної поліції в Черкаській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в якому просить скасувати постанову інспектора сектора реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Черкаській області серії БАД № 691160 від 07.07.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що постановою серії БАД № 691160 від 07.07.2023 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн, яку він вважає незаконною та такою, що підлягає до скасування із закриттям провадження з огляду на таке.

Позивач вказує, що із оскаржуваної постанови вбачається, що він 07.07.2023 о 12.05 год. в м. Сміла по вул.. Тараса Шевченка здійснив рух по тротуару, чим порушив п. 11.13 ПДР України.

Відповідно до п. 11.13. ПДР України забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок , за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

У п. 26.3 ПДР України визначено, що у пішохідну зону в`їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколяскам), позначеним розпізнавальним знаком Водій з інвалідністю, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять пасажирів з інвалідністю. Якщо до об`єктів, розташованих на цій території, є інші під`їзди, водії повинні користуватися лише ними.

Позивач зазначає, що у будинку АДРЕСА_1 розташований магазин спортивного рибальського інвентарю «Посейдон», єдиний вхід до якого розташований безпосередньо впритул до пішохідної доріжки, що простягнулась вздовж багатоквартирного будинку, вказаного вище. Співвласником приміщення, де розташований магазин є саме він. Здійснюючи законну торгівельну діяльність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », не маючи інших найменш обтяжливих заїздів до власного магазину з метою доставки товару, 07 липня 2023 року здійснив стоянку власного автомобіля на прибудинковій території багатоповерхового будинку АДРЕСА_1 біля книгарні «Кобзар», де для руху пішоходів залишилося понад 2 м, з метою доставки товару до власного магазину, у якому він здійснює торгівельну діяльність.

Також позивач вказує на те, що територія біля книгарні «Кобзар», де він здійснив стоянку для доставки товару до власного магазину «Посейдон», що є наступним після книгарні за напрямком руху у бік вулиці Мазура в м. Сміла віднесена не до тротуару чи пішохідної доріжки, а до прибудинкової території, рух по якій не охоплюється п. 11.13 ПДР України, а відповідно і не є підставою для відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також позивач звертає увагу суду на те, що т безперервний рух він ані прибудинковою територією багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 , ані тротуаром не здійснював. З метою доставки продукції до власного магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » він здійснив стоянку автомобіля біля книгарні «Кобзар», що по вул.. Т. Шевченка, 13 і розташована за два десятки метрів від його магазину. Після того як він заніс товар до магазину, він повернувся до автомобіля та здійснив рух назад з метою виїзду на проїжджу частину вул.. Т. Шевченка, щоб їхати в бік залізничного вокзалу ім.. Т. Шевченка, де і був зупинений інспектором. Таким чином, перед рухом назад його автомобіль був у нерухомому стані, а він як його водій був поза його межами.

Вважає, що інкримінуваня йому інспектором порушення п. 11.13 ПДР України за вказаних обставин є неправильним, а тому в його діях відсутній склад інкримінованого правопорушення, що у свою чергу є підставою для закриття провадження у справі.

20 липня 2023 року ухвалою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області було відкрито провадження у даній справу та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

09 серпня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, узагальнені доводи в якому зводяться до наступного.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07.07.2023 серії БАД № 691160 позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 07.07.2023 о 12. 15 год в м. Сміла по вул.. Т. Шевченка водій ОСОБА_1 здійснив рух по тротуару не пов`язаний із застосуванням виконання будь-яких робіт, чим порушив п. 11.13 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Представник відповідача зазначає, що з наявних матеріалів, а саме: постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07.07.2023 серії БАД № 691160, пояснення свідка ОСОБА_2 та відеозаписів, які є додатками до постанови серії БАД № 691160 встановлено, що 07.07.2023 близько 12.05 год. транспортний засіб Suzuki Grand Vitara н.з. НОМЕР_1 рухався по тротуару, чим перешкоджав руху пішоходам. В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що він здійснив стоянку власного транспортного засобу на прибудинковій території багатоповерхового будинку АДРЕСА_1 біля книгарні «Кобзар», де для руху пішоходів залишилося понад 2 м., з метою доставки товару до власного магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у якому здійснює торгівельну діяльність як фізична особа підприємець. Проте позивача притягнуто саме за рух транспортним засобом по тротуару, а не за стоянку на тротуарі.

Згідно з відеозаписом з нагрудної боді камери працівника поліції вбачається, що свідок ОСОБА_2 о 12.09 вказує інспектору на те, що позивач здійснює рух заднім ходом саме по тротуару, чим перешкоджає рух пішоходам. У зв`язку з чим інспектор поліції здійснив зупинку транспортного засобу, після чого, встановивши особу водія, інспектор пояснив останньому, що рух транспортним засобом по тротуарам згідно ПДР України заборонений, а також повідомив, що факт руху транспортним засобом по тротуару зафіксовано на боді камеру та наявний свідок, який може підтвердити вказану подію. Після чого водій (відеозапис 12.11 год.) не зміг пояснити як саме і куди рухався на транспортому засобі та не заперечив про складання відносно нього адміністративних матеріалів. В ході розмови ОСОБА_1 жодного разу не повідомив про те, що він здійснив рух по тротуару саме для здійснення торгівельної діяльності як фізична особа підприємець з метою доставки товару до власного магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також не повідомив про заїзд чи виїзд його до місця стоянки, який описано в позовній заяві, що підтверджується відеозаписом з нагрудної боді камери працівника поліції. Вважає, що на місці події транспортним засобом по тротуару, який не пов`язаний із виконанням робіт або обслуговуванням торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цього тротуару.

Вважає, що при дослідженні всіх обставин справи, отриманні пояснень свідка, опитуванні водія, працівники поліції на підставі отриманих відомостей вірно кваліфікували порушення п. 11.13 ПДР України за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КупАП та інспектором правомірно винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

В зв`язку з чим вважає позовні вимоги необґрунтованими.

10 серпня 2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, узагальнені доводи в якій зводяться до наступного.

Так представник позивача вказує, що відеозапису з боді камери поліцейського вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 здійснив стоянку на краю тротуару, при цьому очевидним є той факт, що вказаній стоянці передує рух, пов`язаний із заїздом на так місце, а після її закінчення рух, пов`язаний із виїздом автомобіля з такого місця стоянки. Вважає, що порушення правил стоянки н можу бути кваліфіковано за п. 11.13 ПДР України. Щодо посилання у відзиві на покази свідка ОСОБА_2 , вважає, що такі пояснення є недопустимим доказом, оскільки з відео вбачається, що поліцейським просив свідка пред`явити йому документи, однак останній такі документи так і не надав для встановлення особи.

Щодо посилання відповідача на те, що водій не міг пояснити звідки і куди він рухався, то з відео вбачається, що водій пояснив, що він стояв біля будинку і від`їжджав від нього, а щодо посилання відповідача а те, що позивач погодився на складення протоколу відносно нього, представник позивача вказує, що з відео вбачається, що його клієнт повідомив, що буде оскаржувати вказану постанову, що свідчить про те, що він не згоден з нею.

Просив врахувати викладені у відповіді на відзив обставини під час ухвалення рішення.

Суд, перевіривши дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, постановою серії БАД № 691160 від 07.07.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 07.07.2023 о 12.05 год. в м. Сміла по вул.. Тараса Шевченка здійснив рух по тротуару, чим порушив п. 11.13 ПДР України.

Не погоджуючись з прийнятою постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, судом встановлено, що у будинку АДРЕСА_1 розташований магазин спортивного рибальського інвентарю «Посейдон», вхід до якого розташований впритул до пішохідної доріжки, співвласником якого є ОСОБА_1 . Вказані факти підтверджуються копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14047120 від 28.03.2007, копією витягу із технічного паспорта на нежитлове приміщення-магазин, розташований по АДРЕСА_2 , площею 44,4 кв.м., та фотозображеннями (а.с.10-22).

З 10 жовтня 2005 року ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець із правом здійснення підприємницької діяльності, пов`язаної із роздрібною торгівлею спортивним інвентарем у спеціалізованих магазинах, про що в матеріали справи надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. (а.с.23-24).

Також, в відзиву відповідачем додано відеозапис з нагрудної боді камери поліцейського ОСОБА_3 . Із вказаного відеозапису вбачається, що чоловік, який представився ОСОБА_2 вказує поліцейським на незадовільний стан доріг, пов`язаний із проїздом тротуаром автомобілями. На що поліцейський звертає уваги, що водій в автомобілі відсутній, відтак він не здійснює право прошення, а саме проїзд. Також поліцейським вказується, що правопорушення відсутнє, оскільки для проходу пішоходів залишилось понад 2 метри. В подальшому, після того як ОСОБА_1 почав виїзд з прибудинкової території, його було зупинено працівниками поліції та повідомлено, що відносно нього буде складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, на що ОСОБА_1 погодився та повідомив, що буде її оскаржувати.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 11.13 ПДР, забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Відповідно до п. 26.3 ПДР, у пішохідну зону в`їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколяскам), позначеним розпізнавальним знаком «Інвалід», якими керують водії-інваліди. Якщо до об`єктів, розташованих на цій території, є інші під`їзди, водії повинні користуватися лише ними.

Відповідно до пункту 15.10 «в» ПДР України, стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри.

Так, здійсненню стоянки легкового автомобіля у межах вимог п. 15.10 «в» ПДР, а саме на краю тротуару, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри, передує рух, пов`язаний із заїздом на таке місце, а після її закінчення - рух, пов`язаний із виїздом автомобіля з такого місця стоянки.

Враховуючи вказане вище, рух автомобіля тротуаром, під керуванням позивача пов`язаний із заїздом/виїздом на місце стоянки у межах вимог п. 15.10 «в» ПДР, не може містити склад порушення п. 11.13 ПДР.

В спірних правовідносинах, порушення правил стоянки автомобіля не може бути кваліфіковано за п. 11.13 ПДР.

Щодо письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , які долучені до відзиву, то з вказаних пояснень не зрозуміло, яке саме порушення виявив ОСОБА_2 , з відеозапису вбачається, що останній незадоволений станом доріг у м. Сміла, вважає, що незадовільний стан доріг пов`язаний саме з тим, що тротуарами проїжджають автомобілі. Вказані пояснення жодним чином не підтверджують вчинення правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Окрім того, з відеозапису вбачається, що поліцейським особа ОСОБА_2 встановлена зі слів останнього, жодного документа він не надав, відтак суд вважає вказані письмові пояснення недопустимим доказом.

Крім того, відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Також, суд зауважує, що згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України, тягар доказування в адміністративному судочинстві щодо законності дій, покладених на сторону відповідача у випадку, якщо нею не визнається позов.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що стороною відповідача доводи сторони позивача не спростовані, отже суд приходить до висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, з закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 271, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Черкаській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора сектору ре реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Черкаській області Мачулки С.В. серії БАД № 631160 від 07.07.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління національної поліції в Черкаській області (юридична адреса: 18036, м. Черкаси, вул.. Смілянська, 57, ) на користь держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Ю. В. Крива