Справа № 460/14339/23
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 вересня 2023 року м. Рівне №460/14339/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. Щербакова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області,
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком та зобов`язати відповідача призначити пенсію з 07.04.2023 відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позивач в обґрунтування позову зазначає, що має право на пенсію. Проте, відповідач безпідставно відмовив йому у призначенні пенсії через недостатність стажу роботи. Крім того, позивач вказує, що надав всі необхідні документи для призначення пенсії. Однак, відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу період роботи з 10.07.1989 по 11.01.1990, 01.01.1993 по 31.12.1994, 01.06.1998 по 15.12.1998, 10.05.1999 по 31.10.1999. На підставі вищенаведеного, просив суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою суду від 16.06.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами письмового позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Відповідачі подали відзиви до суду, в яких вказали, що підстав для призначення позивачу пільгової пенсії немає, оскільки первинними документами не підтверджено, що позивач має необхідний страховий стаж. Таким чином, відповідачі стверджують, що у спірних правовідносинах діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому просять відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

07.04.2023 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області відмовлено у призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного страхового стажу 27 років (наявний страховий стаж 18 років 0 місяців 3 дні)

Повідомлено щодо не зарахування страхового стажу за період з:

- 1993 по 1994 рік по довідці №01-27/564 від 26.12.2018, оскільки прізвище ОСОБА_2 не відповідає паспортним даним

- 01.06.1998 по 15.12.1998, оскільки відсутні накази

- 10.05.1999 по 30.10.1999, оскільки рік наказу не відповідає даті звільнення

- 10.07.1989 по 11.01.1990, оскільки в довідці відсутні трудодні.

Не погоджуюсь з правомірністю такої відмови, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своїх дій, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Суд зауважує, що постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Відповідно до п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як слідує із записів трудової книжки ОСОБА_1 , остання містить наступні записи, які стосуються його трудової діяльності в колгоспі ім..50-річчя Жовтня, а саме:

Запис №6: прийнята в члени колгоспу ім..50-річчя Жовтня с.Олізарівка Іванківського району Київської області

Запис №7: 30.07.1997 звільнена з членів колгоспу

Крім того, трудова книжна містить записи щодо трудової участі в кологоспі (кількості відпрацьованих трудоднів), зокрема:

Колгосп ім.50-річчя Жовтня с.Олізарівка Іванківського району Київської області

1991 83

1992 316

1993 309

1994 293

1995 328

1996 294

1997 145

Крім того, позивачем була надана архівна довідки №01-27/198 від 24.04.2023 про те, що в архівному фонді СГВК «Олізарівський» (колишня назва колгосп ім.. 50-річчя Жовтня) с.Олізарівка Іванківського району Київської області , в книгах обліку розрахунків по оплаті праці колгоспників за 1991-1997 роки зазначено ОСОБА_1 , кількість відпрацьованих вихододнів відповідає зазначеним в трудовій книжці. Відомості про відпрацьовані вихододні взято з книг обліку розрахунків по оплаті праці, де за 1993 значиться ОСОБА_3 , за 1994 ОСОБА_3 , іншої людини з даним прізвищем не виявлено.

Суд зауважує, що відповідачем №1 долучено до матеріалів справи копію Акта № 1000-1003-1/3917 достовірності документів наданих для призначення пенсії ОСОБА_1 від 01.05.2023 (далі Акт). Згідно з висновками, зазначеними у такому акті, на підставі наданих на перевірку документів встановлено, що в книгах обліку розрахунків по оплаті праці, за 1992 значиться ОСОБА_4 , за 1993 значиться ОСОБА_3 , за 1994 ОСОБА_3 , за 1995 1996 значиться ОСОБА_1 (так у документах) та відображено нарахування заробітної плати за період 01.01.1992 по 31.08.1996.

Інших осіб з прізвищем ОСОБА_5 в книгах обліку розрахунків по оплаті праці СГВК «Олізарівський» за 1992 -1996 роки - відсутні.

Підтверджено, що первинні документи, використані при проведенні перевірки достовірні, надані в повному обсязі.

Таким чином суд констатує, що за наслідками перевірки наданої позивачем довідки відповідачем не було встановлено фактів зазначення у них недостовірних відомостей, що могло слугувати підставою для неврахування такої довідки при вирішенні питання щодо призначення позивачу пенсії.

Щодо розбіжностей у написанні по-батькові в архівній довідці, то суд зауважує, що такі розбіжності не впливають на жодним чином не спростовують право позивача на зарахування відповідних періодів роботи до стажу. На переконання суду неправильне написання по-батькові є опискою.

Оцінюючи правомірність відмови в зарахуванні до загального страхового стажу позивача періодів роботи з 10.07.1989 по 11.01.1990, 01.06.1998 по 15.12.1998, 10.05.1999 по 30.10.1999.

Як стверджує відповідач, спірні періоди відповідачем не зараховано у зв`язку з відсутністю наказів, а також рік наказу не відповідає даті звільнення, а також відсутність в довідці кількості відпрацьованих трудоднів.

Записами трудової книжки позивачки, підтверджується, що позивач, зокрема з 10.07.1989 (наказ №12 від 05.08.1989) по 11.01.1990 (наказ №8 від 15.01.1990) працювала в колгоспі ім.Шевченко, з 01.06.1998 (договір від 12.06.1998) по 15.12.1998 працювала в КСП «Гречанівський».

А також, з 10.05.1999 (наказ №37 від 11.05.1999) по 30.10.1999 (наказ №87 від 28.10.1997) у військовому с/г підприємстві «Нива»

Трудова книжки позивача має чіткий запис про періоди роботи, чітко прослідковується наявність відтиску печаток підприємств, є в наявності підпис відповідального за ведення трудових книжок, а відсутність дати наказу та інші технічні помилки про оформленні трудової книжки, зовсім не впливає на факт роботи та на період роботи на підприємствах та не спростовується ним.

Крім того, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.

Наведене цілком узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, висновки якого мають враховувати суди відповідно до положень частини п`ятої статті 242 КАС України.

Із аналізу змісту записів трудової книжки позивача вбачається, що у ній дійсно наявні певні неточності при оформленні трудової книжки, при цьому, усі записи про прийняття та звільнення з роботи засвідчені підписами уповноважених посадових осіб та скріплені печатками підприємств.

Зазначене в сукупності дає підстави для висновку, що належними доказами підтверджується факт роботи позивача 10.07.1989 по 11.01.1990, 01.06.1998 по 15.12.1998, 10.05.1999 по 30.10.1999, незважаючи на наявність суперечностей у відповідних записах.

Вказане свідчить про протиправність рішення пенсійного органу щодо не зарахування позивачу до страхового стажу спірних періодів роботи.

Щодо решти позовних вимог.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу:

по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 16 до 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 17 до 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 18 до 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 24 до 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - від 25 до 35 років.

Судом встановлено, що станом на день звернення позивача з заявою про призначення пенсії за віком, позивач досяг віку 63 років.

Рішення пенсійного органу про відмову у призначенні пенсії ґрунтувалось на відсутності необхідного страхового стажу.

Однак, з врахуванням вищезазначених висновків суду про зарахування до страхового стажу спірних періодів періоди роботи, суд прийшов до висновку, що страховий стаж позивачки становить понад 21 рік 6 місяців, відтак позивач набув право на призначення пенсії.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Так, позивач досяг пенсійного віку 03.04.2023 року, із завою до пенсійного органу звернувся 07.04.2023 в межах строку визначеного ст.45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відтак, суд вважає за доцільне призначити пенсію з 04.04.2023 з наступного дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж та підстав заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачі не довели правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати позивача в частині сплаченого судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2 як органу, що приймав оскаржуване рішення.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з

- 01.01.1993 по 31.12.1994 в СГВК «Олізарівський» (колишня назва колгосп ім. 50-річчя Жовтня) с.Олізарівка Іванківського району Київської області

- 01.06.1998 по 15.12.1998 в КСП «Гречанівський»

- 10.05.1999 по 30.10.1999 у військовому с/г підприємстві «Нива»

- 10.07.1989 по 11.01.1990 в колгоспі ім.Шевченко

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії №27 від 14.04.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 04.04.2023 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судовий збір у розмірі 2147,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 20 вересня 2023 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Січеславська Набережна, 17, м.Дніпро, 49000, )

Суддя В.В. Щербаков