Справа № 580/4499/23
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року справа № 580/4499/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Тайрс до Львівської митниці про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Тайрс (18007, м. Черкаси, вул. Смілянська 127/11) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Львівської митниці (7900, м. Львів, вул. Тадеуша Костюшка,1) в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UА209000/2023/100177/2 від 13.04.2023 та картку відмову у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення №UА209230/2023/001051 від 13.04.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у митного органу були відсутні жодні підстави для відмови у митному оформленні товару згідно поданих товариством, у відповідності до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документів та для витребування додаткових документів, перелік яких наведений в ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, оскільки наданими позивачем документами повністю підтверджується і числове значення митної вартості і відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. З огляду на викладене, позивач зазначає, що застосування резервного методу для визначення вартості є необґрунтованим.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування позиції вказано, що відповідачем проведено опрацювання товаросупровідних документів та встановлено, що коносамент 11 не заповнено. Згідно контракту 1 від 21.10.20 п. 4.2 оплата здійснюється таким чином: 30% передоплата і 70% після пред`явлення коносаменту. Оскільки коносамент не заповнено, не можливо перевірити дотримання таких вимог. У проформі 23CFUKR-LВ001 від 21.12.2022 загальна вартість товару становить 227700 дол США, умови оплати вказано:100% передоплата, проте до митного оформлення надано платіжне доручення №8 від 19.01.2023 на суму 40000 тис дол. Інших платіжних документів не надано. Вартість оплати становить 17,6% від загальної вартості проформи, тобто умову контракту про оплату 30% не дотримано. Таким чином не можливо впевнитися у достовірності числових даних. В СМR гр16,23 зазначений один перевізник, а рахунок на перевезення 55525 виставлено на іншого перевізника. Неможливо перевірити документи, ще підтверджують взаємовідносини названих сторін. Не вказано реквізити перевізника, печатка та підпис відсутні.

Таким чином, було встановлено неподання документів, визначених ч. 2 ст. 54 МКУ (договір між експедитором і перевізником, банківські платіжні документи); розбіжності в поданих документах.

Декларантом додатково надано висновок експерта №045 побудовано лише на аналізі зовнішнього ринку. Оплата за транспорт, прайс та переклад експортної (в якій також є посилання на коносамент 11, який до митного оформлення надано незаповнений. Таким чином, митницею було встановлено неподання документів, визначених ч. 2 ст. 54 МКУ (банківські платіжні документи, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, виписки з бухгалтерської документації, договір на перевезення між перевізником «ERDA» та експедитором NET CARGO); розбіжності в поданих документах.

Відповідач також зазначає, що джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД від 13.07.2022р. № UA902060/2022/601011 де вартість такого товару становить 3,02 дол за кг. Коригування не здійснювалося. Під час здійснення митного контролю було встановлено, що в CMR від 07.04.2023 року в графі 16 та 23 вказано, що перевізником виступає Przedsiebiorstwo Transportowo Handiowe, однак рахунок на перевезення №55525 виставлено на компанію Net-Cargo Sp.z.o.o. Водночас, підпис та печатка перевізника у CMR відсутні.

Позивач подав відповідь на відзив у якому заперечував висновки відповідача викладені у відзиві.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, допитавши свідка, суд встановив таке.

21.10.2020 позивач уклав з компанією TIRELINK CO., LTD (КНР) контракт №1, предметом якого є купівля позивачем шин для вантажних автомобілів та вантажних причепів.

Відповідно до вказаного контракту та інвойсу від 12.02.2023 № 23CFUKR- LB001C ТОВ Тайрс придбало у компанії TIRELINK CO., LTD (КНР) 225 шт. автомобільних шин розміром 12.00 R20-20 тип торгової марки ONYX.

13.04.2023 позивачем з метою митного оформлення імпорту в Україну зазначених товарів до Львівської митниці було подано в електронному вигляді митну декларацію № 23UA25U8 в якій була вказана митна вартість автомобільних шин - 36 625,00 доларів США (34 875,00 доларів США ( вартість шин) + 1 700,00 доларів США (вартість доставки) + 50,00 доларів США вартість страхування ). Разом з декларацією товариством були надані копії документів, а саме:

- пакувальний лист (Packing list) б/н від 12.02.2023;

- рахунок-проформа (Proforma invoice) 23CFUKR-LB001 від 21.12.2022;

- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) 23CFUKR-LB001C від 12.02.2023;

- коносамент (Bill of lading) 11 від 17.02.2023;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) від 07.04.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується товару № 8 від 19.01.2023;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 55525 від 30.03.2023;?

- страховий поліс № 01051 від 15.02.2023;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н 07.10.2022;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 1 від 21.10.2020;

- договір про надання послуг митного брокера 84-2022 від 08.08.2022;

- договір (контракт) про перевезення № 2402 від 24.02.2023.

За результатами перевірки поданої митної декларації відповідачем 13.04.2023 направлено повідомлення, в якому зазначалося, про необхідність відповідно до частин 3- 4 статті 53 Митного кодексу України надати декларанту додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс- листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На виконання вказаного повідомлення товариством додатково були надані документи, а саме:

- специфікація від 12.02.2023;

- міжнародна декларація країни відправлення № 00010463 від 14.02.2023 р. та її переклад;

- прайс лист від 10.12.2022 р.;

- банківський платіжний документ на оплату транспортних послуг № 38 від 05.04.2023

року;

- висновок про вартісні характеристики товару № 045 від 11.04.2023 року;.

Рішенням Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 13.04.2023 №UА209000/2023/100177/2 було відмовлено у митному оформленні товарів за вказаною митною декларацією з оформленням картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення від 13.04.2023 № UА209230/2023/001051.

В обґрунтування вказаного рішення відповідач зазначив, що за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.

За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне.

-коносамент 11 не заповнено;

-згідно контракту 1 від 21.10.20 п. 4.2 оплата здійснюється таким чином:30% передоплата і 70% після пред`явлення коносаменту. Оскільки коносамент не заповнено, не можливо перевірити дотримання таких вимог.

-у проформі 23CFUKR-LB001 від 21.12.2022 загальна вартість товару становить 227700 дол США, умови оплати вказано: 1005 передоплата, проте до митного оформлення надано платіжне доручення №8 від 19.01.2023 на суму 40 000 дол. Інших платіжних документів не надано. Вартість оплати становить 17,6 % від загальної вартості проформи, тобто умову контракту про оплату 30% не дотримано. Таким чином не можливо впевнитися у достовірності числових даних.

-в CMR гр, 23 зазначений один перевізник, а рахунок на перевезення 55525 виставлено на іншого перевізника. Не можливо перевірити документи, що підтверджують взаємовідносини названих сторін. Не вказано реквізити перевізника, печатка та підпис відсутні.

Таким чином, було встановлено неподання документів, визначених ч. 2 ст. 54 МКУ (договір між експедитором і перевізником, банківські платіжні документи); розбіжності в поданих документах. Відповідно до ч. З ст. 53 МКУ декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів.

Декларантом додатково надано:

-висновок експерта №045 побудовано лише на аналізі зовнішнього ринку.

-оплата за транспорт, прайс та переклад експортної (в якій також є посилання на коносамент 11, який до митного оформлення надано незаповнений.

Таким чином, митницею було встановлено неподання документів, визначених ч. 2 ст. 54 МКУ (банківські платіжні документи, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, виписки з бухгалтерської документації, договір на перевезення між перевізником «ERDA » та експедитором NET CARGO); розбіжності в поданих документах.

У додатково наданих декларантом документах не усунуто та не роз`яснено виявлені розбіжності що є, підставою для відмови у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю, відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ

Також у рішенні зазначено, що для визначення митної вартості товарів неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари, не застосовано метод 26 (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу і декларанта інформації про подібні товари; не застосовано методи 2в і 2г з причини відсутності в митного органу необхідних даних для розрахунку. Використано метод 2 ґ). Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД від 13.07.2022р. № UA902060/2022/601011 де вартість такого товару становить 3,02 дол за кг. Коригування не здійснювалося.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями про коригування митної вартості та карткою відмови у прийнятті митної декларації, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті, суд врахував таке.

Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі МК України) митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).

Так частинами 1 - 3 статті 57 (глава 9 розділу ІІІ) МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами 1 - 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (частина 1 статті 64 Резервний метод МК України).

Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

За змістом частин 1 - 3 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частини 5 - 6 статті 53 МК України).

Згідно із частинами 1 - 3 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

В той же час частиною 6 зазначеної статті передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу (частина 12 статті 264 МК України).

Для вирішення спору суд врахував правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 11.09.2020 у справі № 820/10288/15 у подібних правовідносинах.

Верховний Суд з аналізу викладених норм зазначив, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Доводи відповідача про те, що не можливо впевнитися у достовірності числових даних, оскільки згідно контракту 1 від 21.10.20 п. 4.2 оплата здійснюється таким чином:30% передоплата і 70% після пред`явлення коносаменту. Оскільки коносамент не заповнено, не можливо перевірити дотримання таких вимог, а у проформі 23CFUKR-LB001 від 21.12.2022 загальна вартість товару становить 227700 дол. США, умови оплати вказано: 1005 передоплата, проте до митного оформлення надано платіжне доручення №8 від 19.01.2023 на суму 40 000 дол. Інших платіжних документів не надано. Вартість оплати становить 17,6 % від загальної вартості проформи, тобто умову контракту про оплату 30% не дотримано суд відхиляє.

Як установлено судом, 21.10.2020 позивач уклав з компанією TIRELINK CO., LTD (КНР) контракт №1, предметом якого є купівля позивачем шин для вантажних автомобілів та вантажних причепів.

Відповідно до вказаного контракту та інвойсу від 12.02.2023 № 23CFUKR- LB001C ТОВ Тайрс придбало у компанії TIRELINK CO., LTD (КНР) 225 шт. автомобільних шин розміром 12.00 R20-20 тип п] торгової марки ONYX загальною вартістю 34 875,00 доларів США. Платіжним дорученням в іноземній валюті від 19.01.2023 №8 підтверджується оплата позивачем компанії TIRELINK CO., LTD коштів за товар на суму 40000 доларів США. Отже зазначеним комерційним інвойсом передбачалося поставка частини (певного траншу) від всього запланованого обсягу товару, а тому позивачем дотримано умови поставки та оплати товару.

Щодо твердження відповідача, що відповідно до CMR грі6, 23 зазначений один перевізник, а рахунок на перевезення 55525 виставлено на іншого перевізника. Не можливо перевірити документи, що підтверджують взаємовідносини названих сторін. Не вказано реквізити перевізника, печатка та підпис відсутні.

Позивачем укладено угоду про надання послуг № 2402 від 24.02.2023 з компанією NET-CARGO SР. ZО.О.

Пунктом 1.1 цієї Угоди визначено, що виконавець, зобов`язується надати або забезпечити надання послуг з перевезення (включаючи перевалку і інше узгоджене обслуговування) імпортних, експортних і транзитних вантажів морським, залізничним, автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, в тому числі в 20-ти, 40-ка і понад 40-ка футових морських контейнерах стандартів ІSО, а також надати додаткові послуг и, необхідні для доставки вантажу (шини), який відноситься до критичного імпорту, а Замовник зобов`язується оплатити послуги на умовах, передбачених цією Угодою.

Відповідно до п. 2.1.6 виконавець при необхідності, укладає від свого імені угоди з портами, перевізниками, судноплавними компаніями. їх агентами та іншими організаціями на перевезення, перевалку, зберігання вантажів та інші послуги, необхідні для виконання цієї Угоди за рахунок коштів Замовника.

Відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті від 05.04.2023 № 38 позивачем перераховано NET-CARGO SР. ZО.О 2445 дол. США згідно угоди № 2402 від 24.02.2023 та рахунку № 55525 від 30.03.2023

Суд зазначає, що з інвойсу-проформи № 55525 від 30.03.2023 року, ордеру до угоди із перевезення від 30.03.2023 до угоди № 2402 від 24.02.2023 р. та транспортної накладної CMR, вказане перевезення товару здійснювалось за інвойсом № 23CFUKR- LB001C що повністю узгоджується із поданими документами Позивачем при декларуванні вказаного товару.

Верховний Суд у постанові від 11.09.2020 у справі № 820/10288/15 зазначив, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Суд також враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а у подібних правовідносинах, відповідно до яких наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому, наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Дослідивши вказані вище докази суд встановив, що задекларована позивачем вартість товару відповідала даним щодо дати операції, її розміру та вартості, виду товару наданими до митної декларації та доданими до матеріалів справи доказами, зокрема, інвойсом, платіжним дорученням про перерахування коштів тощо. Достовірність вказаних документів обґрунтованих сумнівів не викликає.

Відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування обставин, що надані до МД документи позивача є підробленими або містили неправдиву чи неповну інформацію.

Суд наголошує, що всі зазначені у ч. 2 ст. 53 МК України документи декларант надав митному органу, а відтак суд вважає, що позивач вірно провів розрахунок митної вартості, надав всі документи, що підтверджують митну вартість, ці документи підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять відомості щодо ціни, що підлягає сплаті за ці товари. Заявлена позивачем митна вартість товару, визначена за першим методом, підтверджується належними документами, які містять повні та достовірні відомості про митну вартість товару, отже відсутні підстави для застосування другорядних методів визначення митної вартості товару.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів в обґрунтування обставин, що надані до митної декларації документи позивача є підробленими або містили неправдиву чи неповну інформацію.

Крім того, у постанові від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч.2 ст.55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Суд встановив, що джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД від 13.07.2022р. № UA902060/2022/601011 де вартість такого товару становить 3,02 дол. США за кг.

Однак, спірне рішення про коригування митної вартості товарів не містить порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Відповідач не довів, що вартість товару, яку взято за основу для коригування вартості згідно зі спірним рішенням, визначено з урахуванням індивідуальних ознак (фірми-виробника, якості тощо).

Оскільки відповідач не довів правомірності коригування митної вартості товару позивача, суд дійшов висновку, що спірні рішення є необґрунтованими та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості №UА209000/2023/100177/2 від 13.04.2023.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА209230/2023/001051 від 13.04.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці () на користь товариства з обмеженою відповідальністю Тайрс () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 5368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн. 00 коп.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Петро ПАЛАМАР