Справа № 400/7811/23
Суддя: Бульба Н.О.
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2023 р. № 400/7811/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Бульби Н.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Микитівський граніт", вул. Шевченка, 11/4, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56501, вул. Микитівська, 1, смт Олександрівка, Вознесенський район, Миколаївська область, 56530,
до:1) Державної служби України з безпеки на транспорті Відділ державного нагляду (контролю) у Миколаївській області, вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056, 2) Державної служби України з безпеки на транспорті, проспект Перемоги, 14, м. Київ, 01135, вул. Антоновича, 51, м. Київ, 01135,
про:визнання протиправною та скасування постанови від 01.06.2023 № ПШ 018076,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Микитівський граніт" звернулось до адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови від 01.06.2023 № ПШ 018076.

Підставою позову позивач вказує те, що оскаржувана постанова ухвалена відповідачем всупереч п. 1.4 Положення, затвердженого наказом Міністерства транспорту і зв`язку України 340 від 07.06.2010, відповідно до якого особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку не поширюється на випадки перевезення пасажирів та/чи вантажів, які здійснюються, зокрема, під час стихійного лиха, аварій та інших надзвичайних ситуацій.

Позивач стверджує, що на даний час в Україні діють дві надзвичайні ситуації (війна з 24.02.2022 та пандемія коронавірусної хвороби з 25.03.2020), тому відповідач не мав права застосовувати зобов`язальні приписи Положення №340 до автоперевізника з огляду на положення пункту 1.4.

Ухвалою від 30.06.2023 суд відкрив провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Залучено до участі у справі № 400/7811/23 у статусі відповідача 2 - Державну службу України з безпеки на транспорті.

31.07.2023 за заявою позивача судом було ухвалено забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі постанови Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області від 01.06.2023 № ПШ 018076 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Микитівський граніт" адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17 000,00 грн в межах виконавчого провадження ВП №72364685 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №400/7811/23.

Враховуючи воєнний стан та ведення бойових дій на території Миколаївської області, з метою безпеки учасників судового процесу, суд не призначав судового засідання, та розглянув справу без виклику сторін (в порядку письмового провадження).

Заперечень від сторін щодо розгляду справи в порядку письмового провадження до суду не надходило.

12.09.2023 до суду надійшов письмовий відзив на позов, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив повністю. Заперечення відповідача мотивовані тим, що під час здійснення рейдової перевірки інспекторами було встановлено порушення, передбачені ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: перевезення вантажу (щебінь) без належних документів, а саме відсутня роздруківка водія ОСОБА_1 за 22.04.2023 та особиста картка водія. Відповідач вважає, що ним правомірно складено акт перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №356358 від 22.04.2023 та винесено постанову про застосування до позивача адміністративно-господарських санкцій у виді штрафу.

Окрім того, відповідач просить поновити строк для подачі відзиву, посилаючись на воєнний стан та висновки, викладені в постанові ВС від 29.09.2022 у справі №500/1912/22, відповідно до яких суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків щодо звернення до суду із позовними заявами, апеляційними та касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду.

13.09.2023 позивач надав до суду відповідь на відзив, підтримує позицію, викладену у позовній заяві. Проти поновлення строку для подання відзиву заперечує, оскільки відповідачем не надано жодних доказів на підтердження перебування його представника саме у місті Херсон та неможливість підготовки документів та подання їх до суду саме через наявність воєнного стану та ведення бойових дій на території Херсонської області.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

22.04.2023 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області під час проведення рейдової перевірки на підставі направлення на перевірку №16/В від 13.04.2023 було проведено перевірку транспортного засобу MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі в тексті рішення ТЗ).

Власником вказаного ТЗ є ТОВ «Микитівський граніт», автомобільним перевізником є також вказане товариство. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про реєстрацію ТЗ, ТТН від 22.04.2023 №16793 та ТТН від 19.04.2023 №16639.

Вказані обставини не заперечуються та не оспорюються сторонами.

Під час перевірки ТЗ виявлено порушення, передбачене статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: перевезення вантажу (щебінь) згідно з ТТН №16639 від 19.04.2023 без документів, а саме: відсутня роздруківка водія ОСОБА_1 за 22.04.2023 та особиста картка водія.

За результатами рейдової перевірки співробітниками Укртрансбезпеки складено Акт перевірки №356358 від 22.04.2023.

Акт проведення перевірки містить особистий підпис водія та пояснення, що підтверджує ознайомлення останнього з встановленими обставинами порушень.

Позивача було запрошено для участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення листом від 17.05.2023 №35338/32/24-23 на 01.06.2023. Вказане відправлення було отримано позивачем 23.05.2023, що підтверджується матеріалами справи. Представник позивача на розгляд справи не з`явився, заперечень не надавав.

01.06.2023 уповноваженою особою Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області відносно позивача було винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 018076 за допущення порушення Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачене абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону, а саме: перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення відповідача (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єкта владних повноважень, що є предметом цього позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 цього Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється; здійснює інші повноваження, визначені законом.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно з частиною першою статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством (частина друга статті 48 Закону № 2344-III).

Відповідно до п. 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних ТЗ, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі Положення №340) автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень, на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тон повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Згідно з п. 6.3 Положення №340 визначено, що водій який керую ТЗ, що не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія або повинен мати копію графіка змінності водіїв.

Судом встановлено, що на місці перевірки уповноваженою особою відповідача було встановлено відсутність роздруківки водія ОСОБА_1 за 22.04.2023 та особистої картки водія. Акт перевірки №356358 від 22.04.2023 містить особистий підпис водія.

Окрім того, позивач у позовній заяві підтверджує факт відсутності на момент проведення перевірки у водія особистої картки водія, оскільки вона була прострочена та її неможливо було використовувати в цифровому тахографі.

Предметом спірних правовідносин є правомірність застосування до позивача санкцій за порушення положень чинного законодавства, зокрема, у вигляді адміністративно-господарського штрафу.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідач діяв у межах та спосіб, передбачений чинним законодавством.

Матеріалами справи підтверджується вчинення адміністративно-господарського правопорушення, передбачене законодавством про автомобільний транспорт.

Щодо посилання позивача на те, що відповідач не мав права застосовувати до перевізника санкції за порушення норм, встановлених Положенням №340, оскільки дія цього положення не поширюється на перевезення пасажирів чи/та вантажів, які здійснюються під час стихійного лиха, аварій та інших надзвичайних ситуацій, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Дія режиму воєнного стану неодноразово продовжувалась, діє станом на сьогоднішній день.

За своєю суттю воєнний стан є особливим правовим режимом, який може бути введений за певних умов на території всієї України, або окремих її місцевостях.

Визначення понять «надзвичайної ситуації», «аварії», «стихійного лиха» міститься у ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України:

надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності;

аварія - небезпечна подія техногенного характеру, що спричинила ураження, травмування населення або створює на окремій території чи території суб`єкта господарювання загрозу життю або здоров`ю населення та призводить до руйнування будівель, споруд, обладнання і транспортних засобів, порушення виробничого або транспортного процесу чи спричиняє наднормативні, аварійні викиди забруднюючих речовин та інший шкідливий вплив на навколишнє природне середовище;

стихійне лихо - природне явище, що діє з великою руйнівною силою, заподіює значну шкоду території, на якій відбувається, порушує нормальну життєдіяльність населення, завдає матеріальних збитків.

Відповідно до ст. 5 Кодексу цивільного захисту України надзвичайні ситуації класифікуються за характером походження, ступенем поширення, розміром людських втрат та матеріальних збитків.

Залежно від характеру походження подій, що можуть зумовити виникнення надзвичайних ситуацій на території України, визначаються такі види надзвичайних ситуацій:

1) техногенного характеру;

2) природного характеру;

3) соціальні;

4) воєнні.

Залежно від обсягів заподіяних надзвичайною ситуацією наслідків, обсягів технічних і матеріальних ресурсів, необхідних для їх ліквідації, визначаються такі рівні надзвичайних ситуацій:

1) державний;

2) регіональний;

3) місцевий;

4) об`єктовий.

Порядок класифікації надзвичайних ситуацій за їх рівнями встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Проте, на території України діє режим воєнного стану, який врегульований положеннями інших нормативних актів, а не Кодексом цивільного захисту України.

Окрім того, під час дії режиму воєнного стану не встановлено дозвіл на здійснення вантажних чи пасажирських перевезень з порушенням норм чинного законодавства.

Доказів на підтвердження введення режиму надзвичайної ситуації чи доказів на підтвердження обставин існування стихійного лиха чи аварії на території (регіоні, місцевості) та під час проведення перевірки уповноваженими представниками Укртрансбезпеки позивачем до суду не подано.

За таких обставин, судом встановлено, що позивач вчинив праворушення, передбачене абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону, а саме: перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови від 01.06.2023 № ПШ 018076 відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачений законом, а тому правові підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Микитівський граніт" (вул. Микитівська, 1, смт Олександрівка, Вознесенський район, Миколаївська область, 56530, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056, ), Державної служби України з безпеки на транспорті (пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ) про визнання протиправною та скасування постанови від 01.06.2023 № ПШ 018076 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 20.09.2023.

Суддя Н.О. Бульба