Справа № 750/10730/23
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/115/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Рахманкулової І.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_2 , Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_2 , Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просить скасувати постанову № 312 від 11 липня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП, згідно якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн., а провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення.

Позивач обґрунтував свій позов тим, що зазначеною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він під час воєнного стану виїхав з місця проживання до міста Тернопіль на період понад півроку без дозволу керівника ТЦК та СП, чим порушив вимоги ч. 4 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Проте, ОСОБА_1 вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення штрафу є незаконною, оскільки порушено порядок розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності. Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення складений неповноважною особою, оскільки протокол має бути складений лише керівником ТЦК та СП. Крім того, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності містить лише підпис позивача без жодних пояснень та зауважень, а також порушено його право на отримання правничої допомоги та виклик захисника. Розгляд справи та винесення постанови відбулися одразу без надання часу для підготовки всіх необхідних доказів.

Щодо обставин справи позивач зазначає, що його фактичним місцем проживання є адреса: АДРЕСА_1 . 05.03.2022 у зв`язку із активними бойовими діями у м. Чернігові ОСОБА_1 разом зі своєю родиною евакуювався з міста. Зокрема, позивач поїхав як другий водій, оскільки його батько похилого віку і не може довго керувати автомобілем. Крім того, 04.03.2023 місто Чернігів був у оперативному оточенні, на його околицях велися бої і пересування містом було обмежено, а тому він не мав змоги потрапити до військкомату для отримання відповідних дозволів. Тим паче, за місцем розташування військкомату персоналу в той час не було. 09.03.2022 позивач з родиною зупинилися у м. Тернопіль і позивач збирався повернутися до Чернігова, щоб забрати матір, але це було неможливо через активні бойові дії та підірваний міст через річку Десна. ОСОБА_1 повернувся до м. Чернігова 10 травня 2022 року, а тому твердження про те, що він порушив вимоги ч. 4 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» є помилковими, оскільки за місцем свого проживання він був відсутній два місяці і п`ять днів.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 липня 2023 року прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, запропоновано відповідачам протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву.

Начальник територіального центру комплектування та соціальної підтримки Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковника ОСОБА_2 надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 у 2004 році закінчив кафедру військової підготовки Харківського інституту Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України та 06 січня 2004 року прийняв військову присягу на вірність народу України. З 02 лютого 2006 року перебуває на обліку офіцерів запасу в ІНФОРМАЦІЯ_1 . 02 лютого 2006 року отримав військовий квиток офіцера запасу та був ознайомлений з правилами військового обліку, в тому числі громадян, які перебувають на військовому обліку, відповідно до яких з моменту оголошення мобілізації забороняється зміна місця проживання без дозволу керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Також у відзиві зазначено, що до 15 серпня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , а його посадовими особами здійснювалася постійна мобілізація та виконання функцій, які передбачені штатами воєнного часу. В період активних бойових дій місце розташування ІНФОРМАЦІЯ_3 не змінювалася.

11 липня 2023 року позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення військово-облікових даних і в ході перевірки було встановлено, що він порушив чинне законодавство України, а саме виїхав з місця постійного проживання до міста Тернопіль без відповідного на те дозволу. У зв`язку із чим начальником відділення офіцерів запасу і кадрів ОСОБА_3 , якому надано відповідні повноваження згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 50 від 21.06.2023, було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Про дату, час та місце розгляду справи 11 липня 2023 року о 18 год. 20 хв. в каб. № 21 позивач був повідомлений, про підтверджується його особистим підписом в протоколі. І оскільки ОСОБА_1 не було надано доказів щодо перебування на тимчасовому військовому обліку офіцерів запасу в іншому територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, а також доказів поважності причин неявки до ІНФОРМАЦІЯ_3 для повідомлення про зміну місця проживання, а тому було встановлено його свідоме ухилення від явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та нехтування виконувати Конституційний обов`язок по захисту Батьківщини.

На підставі положень частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення № 312 від 11 липня 2023 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. за ст. 210-1 КУпАП, за те, що він під час воєнного стану виїхав з місця проживання до міста Тернопіль на період понад півроку без дозволу керівника ТЦК та СП, чим порушив вимоги ч. 4 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (а.с. 5).

Згідно ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідальність за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП настає у разі порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчиненні в особливий період.

Правила військового обліку визначені у Додатку № 1 до Порядку організації і ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №921 від 07.12.2016 (далі - Правила) на виконання вимог ч. 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно із п. 1 Правил призовники і військовозобов`язані повинні:

- перебувати на військовому обліку за місцем проживання у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ), за місцем роботи (навчання) на підприємствах, в установах, організаціях, виконавчих комітетах сільських, селищних та міських рад, а також у разі тимчасового вибуття за межі України за місцем консульського обліку в дипломатичних установах України;

- прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (органів СБУ) на збірні пункти, призовні дільниці у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (органів СБУ)), для взяття на військовий облік та визначення призначення на воєнний час, оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних;

- не змінювати місце фактичного проживання (перебування) з моменту оголошення мобілізації, а у воєнний час не виїжджати з місця проживання без дозволу керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, відповідних керівників СБУ або Служби зовнішньої розвідки;

- проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- особисто у семиденний строк прибувати до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (органів СБУ) з паспортом громадянина України і військово-обліковими документами для зняття з військового обліку в разі вибуття в іншу місцевість до нового місця проживання, у службові відрядження, на навчання, у відпустку чи на лікування (строком понад три місяці за межі України), у разі зміни місця проживання в межах міста з переїздом на територію іншого адміністративного району;

- особисто повідомляти у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади;

- негайно повідомляти районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки (органам СБУ) за місцем військового обліку про втрату військово-облікового документа;

- подавати щороку до 1 жовтня до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки документи, що підтверджують право призовників на відстрочку від призову на строкову військову службу.

Як вбачається із постанови за справою про адміністративне правопорушення від 11.07.2023, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 210-1 КупАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 грн. (а.с. 5).

Згідно ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-21, 244-24 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Отже, у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст.210-1 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

У статті 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи

Згідно ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 1 ст. 277 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справі № 308/12552/16-а та у справі № 482/9/17 та від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а.

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Наслідком цього є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.03.2018 у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі № 591/2794/17, від 06.02.2020 у справі № 05/7145/16-а, від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а, від 3103.2021 у справі № 676/752/17 та від 25.05.2022 у справі № 465/5145/16-а.

У статті 280 КУпАП закріплено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями частини 1 статті 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підтвердження заперечень проти позову та спростування позовних вимог у встановлені судом строки не надано суду належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності; не надано доказів на підтвердження того, що уповноваженою посадовою особою стосовно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 чи за ч. 2 ст.210-1 КУпАП, який би відповідав положенням ст. 256 КУпАП; що позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення; в порушення вимог ст. 283 КУпАП у оскаржуваній постанові не чітко зазначено нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, а саме: зазначено, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП, водночас дана норма має дві частини.

В Україні діє особливий період, який розпочався з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію» (18.03.2014 року) і триває дотепер, а тому у разі наявності доказів порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в такий період, дії особи слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що оскаржувана позивачем постанова № 312 від 11.07.2023 винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 чи ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, а також безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача відповідачем виконані вимоги ст.ст. 254-256, 268, 277, 277-2, 280 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З врахуванням викладеного вище, беручи до уваги те, що відповідачем не у повній мірі було встановлено дійсні обставини поведінки позивача як військовозобов`язаного в особливий період (в оскаржуваній постанові належним чином не описано об`єктивну сторону правопорушення, яке вміняється у вину позивачу), що призвело до порушень прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП, суд дійшов висновку про скасування постанови № 312 від 11.07.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 5100 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, та закриття провадження у справі згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 72, 77, 90, 241-246, 255, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_2 (місцезнаходження: вул. Захисників України, 14-А, м. Чернігів), Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (місцезнаходження: вул. Гетьмана Полуботка, 68, м. Чернігів) про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення № 312 від 11 липня 2023 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП, скасувати та провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя І.П. Рахманкулова