Справа № 809/2864/15
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 809/2864/15 пров. № А/857/6248/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Хомин Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 березня 2023 року про відмову в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дубліката виконавчого листа, прийняту суддею Могилою А.Б. у місті Івано - Франківську, у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до приватного сільськогосподарського підприємства «Нива» про стягнення заборгованості,-

встановив:

постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.07.2015 позов управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі задоволено повністю. Стягнуто з приватного сільськогосподарського підприємства (ПСП) «Нива» в користь управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з 01.03.2015 до 01.07.2015 в сумі 2673,41 грн.

Згідно ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.09.2019 замінено сторону виконавчого провадження по даній справі - Коломийське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, Управління) подало заяву про видачу дубліката виконавчого листа замість втраченого оригіналу виконавчого листа у справі №809/2864/15 та поновлення строку його пред`явлення до виконання.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 березня 2023 відмовлено в задоволенні заяви.

Суд виходив з того, що виконавчий лист у цій справі був виданий 25.08.2015, коли діяв Закон України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999, який втратив чинність 05.10.2016.

У своїй заяві Управління зазначає, що в жовтні 2022 направило запит щодо виконавчого листа №809/2864/15 до органу виконавчої служби. В листопаді 2022 заявнику стало відомо про повернення виконавчого документу стягувачу, однак такий виконавчий документ до територіального органу Пенсійного фонду України не надходив.

Суд зазначив, що ГУПФУ в Івано-Франківській області не надано доказів, які дії ним вживалися у період з вересня 2020, з часу повторного направлення виконавчого документу для виконання, після заміни стягувача на підставі ухвали суду від 26.09.2019, по 2022, для встановлення результатів виконавчого провадження та місця знаходження виконавчого документу.

Щодо видачі дубліката виконавчого листа у цій справі, то суд звернув увагу на те, що із заявою про видачу дубліката виконавчого документа можна звернутися лише в межах строків пред`явлення його до виконання. Жодних виключень наведена норма Кодексу не передбачає.

Суд взяв до уваги висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №2-836/11 про те, що у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання.

Не погодившись із зазначеною вище ухвалою, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції прийнято ухвалу із порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що засобами електронного зв`язку, 21.01.2021, на адресу Коломийського міськрайонного відділу ДВС надіслано листа про здійснення ознайомлення 18.01.2021 та надання матеріалів виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих документів.

Управління було позбавлене можливості здійснити ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, тому не могло бути обізнане про його закінчення, оскільки були об`єктивні перешкоди щодо з`ясування стану виконавчого провадження.

При здійсненні звірки документів, які перебувають на виконанні в органах ДВС було виявлено що згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження вищезазначене виконавче провадження щодо стягнення з ПСП «Нива» заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 2673 грн. 41 коп. завершено.

Однак, на адресу ГУ ПФУ в Івано - Франківській області постанова про закінчення/повернення виконавчого провадження не надходила.

Визначальною умовою для видачі дублікату виконавчого листа, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів, у разі його втрати, є звернення із заявою про його видачу до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Оскільки, виконавчий лист по справі №809/2864/15 від 31.08.2015 востаннє пред`являвся 16.09.2020 до виконання в Коломийський міськрайонний відділ ДВС, станом на вказану дату строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не пропущено, а в подальшому Управління було позбавлене можливості здійснення ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження у зв`язку з відмовою, вказаною у листі Коломийського відділу ДВС №20-17-19/4187 від 16.01.2021, та позбавлене можливості своєчасно пред`явити виконавчий лист до виконання у зв`язку з його ненадходженням на адресу Управління, тому строк пред`явлення виконавчого листа до виконання вважається пропущеним з поважних причин.

Просить скасувати ухвалу та прийняти постанову, якою задовольнити заяву.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача перевіривши законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02 червня 2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу частини першої статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів».

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Приписами частини другої статті 12 Закону № 1404-VIII обумовлено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення (частина четверта статті 12 Закону № 1404-VIII).

За змістом пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

Приписами частини першої статті 376 КАС України встановлено, що стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Судом із матеріалів справи встановлено, що на запит Управління, 21.11.2022 надійшла відповідь Коломийського відділу ДВС, в якій зазначено про те, що виконання виконавчого листа №809/2864/15 завершено 20.05.2021 на підставі пункту 5 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» та виконавчий документ повернутий стягувачу.

Івано-Франківським окружним адміністративним судом 25.08.2015 видано виконавчий лист №809/2864/15 та у ньому зазначено строк пред`явлення останнього до виконання до 26.08.2016.

Колегія суддів звертає увагу на те, що строки пред`явлення виконавчих документів до виконання на момент видачі вказаного виконавчого листа встановлювались статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 № 606-XIV (надалі - Закон № 606-XIV).

Так, відповідно до частини першої статті 22 Закону № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Закон № 606-XIV втратив чинність з 05 жовтня 2016 згідно із Законом № 1404-VIII, крім статті 4, яка втрачає чинність через три місяці з дня набрання чинності цим Законом (абзац 2 пункту 2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404- VIII).

Слід зауважити, що законодавець визначив порядок переходу від однієї форми регулювання правовідносин до іншої, навівши відповідні правила у розділі ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VІІІ, згідно з пунктом 5 якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Частиною четвертою статті 12 Закону № 1404-VIII передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема, пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суть переривання строку полягає у тому, що при настанні зазначених обставин (юридичних фактів) перебіг строку починається спочатку, а час, який минув до перерви, до нового строку не зараховується. Про це було безпосередньо зазначено у частині другій статті 23 Закону № 606-XIV, яка є попередньою редакцією Закону № 1404-VIII, тоді як в чинній редакції Закону питання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання урегульовано статтею 12, але в ній ця норма відсутня.

Норми щодо переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебувають у системному зв`язку із застосуванням норм, що регулюють завершення виконавчого провадження шляхом повернення виконавчого документа стягувачу.

Отже, з аналізу частини четвертої та п`ятої статті 12 Закону № 1404-VIII висновується, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Таким чином, повернення виконавчого документа без виконання не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого статтею 12 Закону № 1404-VIII.

Така позиція узгоджується з подібними правовими висновками, висловленими у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 29 жовтня 2020 у справі № 916/922/16 та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 травня 2021 у справі № 303/2642/20 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 у справі № 240/10258/19.

Відтак, враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскільки постановою державного виконавця ВП №63665750 від 20.05.2021 року виконавчий лист №809/2864/15 повернутий стягувачу, відповідно, строк пред`явлення виконавчого документа був перерваний, то ГУ ПФУ в Івано Франківській області має право на повторне пред`явлення виконавчого листа до виконання в межах строку, встановленого статтею 12 Закону № 1404-VIII.

Щодо вимоги про видачу дубліката виконавчого листа, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 18.4 пункту 18 розділу VII «Перехідні положення» КАС України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Таким чином, основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа є: втрата виконавчого документа та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Слід відзначити, що системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що адміністративним процесуальним законодавством чітко визначено строк, у межах якого особа, має право на отримання дубліката втраченого виконавчого листа, а саме до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 22 липня 2020 у справі №826/1569/15.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 у справі № 201/4043/19-ц (провадження № 61-18264св21), від 30 серпня 2022 у справі № 757/14604/20-ц (провадження № 61-8111ск22), від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10 (провадження № 61-18169св18), від 23 вересня 2020 у справі № 127/2-3538/10 (провадження № 61-8969св20).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) виклала такий висновок: «… якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 у справі № 2-6471/06 (провадження № 61-11038св19), від 03 лютого 2021 у справі № 643/20898/13-ц (провадження № 61-17590св20), від 23 червня 2021 у справі № 2-162/12 (провадження № 61-21034св21).

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Суд бере до уваги те, що виконавчий лист не перебуває на виконанні у Коломийському відділі ДВС та не надходив на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, відтак, є втраченим, а також враховує наявність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, та приходить до висновку про необхідність видачі дублікату виконавчого листа по справі №809/2864/15.

Таким чином, суд першої інстанції, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, а тому дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви.

Судові витрати розподілу не підлягають, виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити.

Скасувати ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 березня 2023 року про відмову в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дубліката виконавчого листа. Прийняти постанову, якою заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити.

Поновити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа у справі №809/2864/15 до виконання.

Видати дублікат виконавчого листа по справі №809/2864/15 за постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.07.2015.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 21.09.2023.