Справа № 480/8398/22
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 р.Справа № 480/8398/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Юрченко Д.С.

представника позивача Паркулаба А.В.

представника відповідача Сапунова М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 (суддя Осіпова О.О.; м. Суми; повний текст рішення складено 02.05.2023) по справі № 480/8398/22

за позовом ОСОБА_1

до Сумської митниці

про визнання протиправним і скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сумської митниці (далі по тексту відповідач), в якому просить суд визнати протиправним і скасувати наказ Сумської митниці від 14.12.2022 №39-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

В обґрунтування вимог адміністративного позову зазначив, що позивачем не було вчинено дисциплінарного проступку та правомірно застосовано пільги зі сплати митних платежів під час митних оформлень товарів, заявлених за митними деклараціями №UA805020/2022/003936, №UA805020/2022/003996, №UА805020/2022/004110, №UА805020/2022/004117, оскільки п. 69.23 і п. 69.24, якими доповнено розділ ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, відповідно до п. 1 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» від 24.03.2022 №2142, не містять факту ввезення товару на митну територію України з 01.04.2022 як обов`язкову умову (підставу) для надання пільги. Вважає, що з днем набрання чинності Законом України від 24.03.2022 №2142 (05.04.2022) пов`язується строк дії пільги, а не умова для її застосування.

Окрім відсутності факту вчинення дисциплінарного проступку, позивач наголошує, що дисциплінарне провадження було проведене із численними порушеннями порядку його проведення, які виключають законність і допустимість зібраних дисциплінарною комісією доказів і прийнятих на підставі них висновків комісії, а отже і прийнятого на підставі таких доказів і висновків рішення керівника Сумської митниці про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 по справі № 480/8398/22 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Сумської митниці про визнання протиправним і скасування наказу відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 по справі № 480/8398/22 скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що у Законі № 2142 відсутня закріплена така умова (підстава) як ввезення товару після 01 квітня 2022 року для ввізного мита або після 06 квітня 2022 року для ПДВ. Зазначає, що вказівка в п. 69.23 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, «…тимчасово, з 1 квітня 2022 року на період дії воєнного стану на території України…» стосується строку дії пільги, а не умови (підстави) її застосування. Аналогічним чином сформульовані пункт 69.24 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України і щодо мита п. 9-11 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України.

Також, з викладених підстав, зазначає, що до дати подання декларації до митного оформлення у декларантів не виникає податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку із здійсненням операцій з ввезення товарів на митну територію України. Юридичним фактом, з яким закон пов`язує виникнення податкових зобов`язань з ПДВ (за умови відсутності підстав для звільнення від них), є подання митної декларації для митного оформлення. Саме в момент подання декларації до митного оформлення перевіряється наявність підстав для звільнення від оподаткування.

З огляду на наведене, позивач вважає, що правомірно керувався на момент митного оформлення декларацій саме чинними редакціями Податкового і Митного кодексів, з урахуванням приписів Закону від 24.03.2022 №2142, які передбачали звільнення від оподаткування ПДВ, митом і акцизом товарів за наведеними митними деклараціями.

Стосовно митної декларації №UA805020/2022/003996, щодо якої відповідач вважає, що перед випуском у вільний обіг товари перебували у митному режимі митний склад, який не передбачав вільного обігу товарів, пояснив, що митний режим товарів за декларацією №UA805020/2022/003996 перед митним оформленням було змінено з митного режиму «митний склад» на митний режим «імпорт», що є правом декларанта і відповідає приписам ст. 129 МК України щодо завершення митного режиму «митний склад» шляхом поміщення товарів, поміщених у цей митний режим, в інший митний режим, і вимогам ч. 1 ст. 75 МК України, яка дозволяє застосовувати митний режим імпорт до товарів, що зберігаються до цього під митним контролем або поміщені в інший митний режим. Оскільки на момент митного оформлення товари за декларацією №UA805020/2022/003996 вже змінили митний режим «митний склад» на митний режим «імпорт» та були чинні норми Закону України від 24.03.2022 №2142, стверджує, що позивач правомірно застосував пільги щодо звільнення від митних платежів, передбачені наведеним Законом.

Відтак, вважає, що позивачем було правомірно надано пільги в оподаткуванні товарів у відповідності до положень митного та податкового законодавства, з урахуванням змін, внесених Законом № 2142, а тому у діях ОСОБА_1 відсутні ознаки дисциплінарного проступку, що свідчить про необґрунтованість та незаконність спірного наказу, та є підставою для його скасування.

Окрім того, вказує, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки порушенням з боку відповідача порядку проведення дисциплінарного провадження, а саме: відсутність у матеріалах справи наказу про формування складу дисциплінарної комісії, наявність обставин, що виключають об`єктивність та неупередженість осіб з числа дисциплінарної комісії, відсутність роз`яснень Держмитслужби та Сумської митниці щодо належного застосування спірних норм права, які, як кожна окремо, так і в своїй сукупності, спростовують об`єктивність проведеного дисциплінарного провадження та підтверджують необґрунтованість висновків, винесених дисциплінарною комісією.

Відповідач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, з викладених підстав, просив суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на державній службі в Сумській митниці на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення «Центральний» митного поста «Суми» Сумської митниці.

Відповідно до наказу Сумської митниці від 19.10.2022 № 15-дс «Про порушення дисциплінарного провадження», стосовно головного державного інспектора відділу митного оформлення «Центральний» митного поста «Суми» Сумської митниці Луніки Євгена Васильовича було порушено дисциплінарне провадження та відповідно до частини 1 статті 69 Закону України «Про державну службу» утворено дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарних справ.

Як вбачається з наказу про порушення дисциплінарного провадження, підставою для порушення дисциплінарного провадження стали доповідна записка в. о. начальника управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Сумської митниці Костянтина Кошарного від 12.10.2022 №7.24-15/589, акт про результати перевірки Сумської митниці від 12.10.2022 №7.24/14/15-01 та акт про результати перевірки Держмитслужби від 23.09.2022 №6.

За результатами дисциплінарного провадження комісією сформовано подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Сумської митниці від 29.11.2022 №7.24-25/188, в якому комісія дійшла висновку про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та запропоновано накласти на ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Наказом Сумської митниці від 14.12.2022 №39-дс ОСОБА_1 оголошено догану за вчинення дисциплінарного проступку, що полягає у неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків. Відповідачем зроблено висновок, що при виконанні 12.04.2022, 14.04.2022, 20.04.2022, митних формальностей за митними деклараціями №№UА805020/2022/003936, UА805020/2022/004110, UА805020/2022/004117, №UА805020/2022/003996 позивач надав одержувачам товарів пільгу (преференцію) в обкладанні товарів ввізним митом, акцизним податком та податком на додану вартість. Ним безпідставно були застосовані вимоги п. 9-11 розділу ХХІ Прикінцеві та перехідні положення Митного кодексу України, підпунктів 69.23 та 69.24 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України. За висновком відповідача, підставами для застосування зазначених норм є ввезення товару на митну територію України з 06.04.2022 для ввізного мита та з 01.04.2022 для податку на додану вартість та акцизного податку. Проте, товари, заявлені у митних деклараціях, №№ UА805020/2022/003936, UА805020/2022/004110, UА805020/2022/004117, були ввезені на митну територію України з 17.02.2022 року до 26.02.2022, а товар, заявлений у митній декларації № UА805020/2022/003996, був ввезений на митну територію України з 20.11.2020 до 05.12.2020 та перед випуском у вільний обіг перебував на території України у митному режимі митний склад, який не передбачав вільного обігу товару.

Не погодившись із наказом Сумської митниці від 14.12.2022 №39-дс про притягнення до дисциплінарної відповідальності, позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності оскаржуваного наказу від 14.12.2022 №39-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає таке.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 (далі по тексту - МК України).

Частиною 1 статті 7 МК України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

У відповідності до ч. 1 ст. 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний: надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» Податковий Кодекс України доповнено підпунктами 69.23 та 69.24 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ, відповідно до яких, тимчасово, з 1 квітня 2022 року на період дії воєнного стану на території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення товарів на митну територію України у митному режимі імпорту суб`єктами господарювання, які зареєстровані платниками єдиного податку першої, другої та третьої групи, крім фізичних та юридичних осіб, які обрали ставку єдиного податку, визначену підпунктом 1 пункту 293.3 статті 293 цього Кодексу. Тимчасово, з 1 квітня 2022 року на період дії воєнного стану на території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком операції з ввезення фізичними особами на митну територію України автомобілів легкових, кузовів до них, причепів та напівпричепів, мотоциклів, транспортних засобів, призначених для перевезення 10 осіб i більше, транспортних засобів для перевезення вантажів у митному режимі імпорту.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2142-ІХ, розділ ХХІ Прикінцеві та перехідні положення Митного кодексу України доповнено пунктом 9-11, який передбачає, що тимчасово, на період з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України», але не раніше 1 квітня 2022 року, до припинення чи скасування воєнного стану на території України, пропуск та митне оформлення товарів, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України для вільного обігу, здійснюється з урахуванням таких особливостей: звільняються від оподаткування ввізним митом: товари, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України підприємствами для вільного обігу, крім спирту етилового та інших спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива (крім квасу "живого" бродіння), тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, рідин, що використовуються в електронних сигаретах; автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів, які ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу.

Однак, 01.07.2022 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо перегляду окремих пільг з оподаткування» від 21.06.2022 №2325-ІХ (далі по тексту - Закон №2325-ІХ), згідно з яким внесено зміни до Податкового та Митного кодексів України, відповідно до яких, зокрема, з 01.07.2022 р. втратили чинність: пункт 69.23 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України, абзац другий підпункту 1 та підпункти 2 та 4 пункту 911 розділу ХХІ Прикінцеві та перехідні положення МК України; пункти 69.24 та 69.25 підрозділу ХХ Перехідні положення ПК України та абзаци перший, третій та четвертий підпункту 1 пункту 911 розділу ХХІ Прикінцеві та перехідні положення МК України.

Тобто, пропуск та митне оформлення товарів, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України для вільного обігу, діяло у період часу з 01.04.2022 по 01.07.2022.

За приписами статті 4 МК України, наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

- ввезення товарів, транспортних засобів на митну територію України, вивезення товарів, транспортних засобів за межі митної території України - сукупність дій, пов`язаних із переміщенням товарів, транспортних засобів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку;

- випуск товарів - надання митним органом права на користування та /або розпорядження товарами, щодо яких здійснено митне оформлення відповідно до заявленої мети;

- митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення;

- митні формальності - встановлені цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом та іншими законами України;

- митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку;

- пропуск товарів через митний кордон України - надання митним органом відповідній особі дозволу на переміщення товарів через митний кордон України, з урахуванням заявленої мети такого переміщення.

З наведених норм встановлено, що переміщенням є саме сукупність дій, пов`язаних з переміщенням товарів через митний кордон, тобто поняття переміщення, пропуску та ввезення не є тотожними. Крім того, законом не встановлюється будь-яких стадій операції з ввезення, зокрема не виділяється початок операції ввезення, а тому застосування такої термінології, ототожнення переміщення товарів та їх ввезення відповідачем не грунтується на законі.

Наведені п.п. 9-11 розділу ХХІ Митного кодексу України та підпунктів 69.23 та 69.24 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України також не містять такої умови їх застосування, як переміщення товарів через митний кордонУкраїни після 01.04.2022. Виходячи зі змісту наведених правових норм, колегія суддів вважає, що ними встановлено терміни застосування передбаченого звільнення від сплати акцизного податку, податку на додану вартість та ввізного мита, а не умови такого застосування.

Згідно з наказом про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, митні декларації стосувались товарів, які перебували на митному складі, що не передбачає вільного їх обігу, а тому звільнення від оподаткування до таких товарів застосоване бути не може.

Так, статтею 70 МК України встановлені митні режими. Серед іншого встановлено митний режим імпорту (випуск для вільного обігу) та режим митного складу. Відповідно до ст.121 МК України, митний склад - це митний режим, відповідно до якого іноземні або українські товари зберігаються під митним контролем із умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 122 МК України, для поміщення товарів у митний режим митного складу митного органу подаються митна декларація, товарно-транспортний документ на перевезення та рахунок (інвойс) або інший документ, який визначає вартість товару. Товари, що поміщуються у митний режим митного складу, декларуються митному органу утримувачем митного складу. Розміщення на митному складі товарів, поміщених в інші, ніж митний склад, митні режими (транзиту, тимчасового ввезення, переробки на митній території, експорту, тимчасового вивезення, переробки за межами митної території) для їх зберігання, перевантаження або дозавантаження транспортного засобу здійснюється на підставі митної декларації, раніше оформленої відповідно до таких інших митних режимів, або документа, що її замінював, - накладної УМВС (СМГС), накладної ЦІМ (СIМ), накладної ЦІМ/УМВС (ЦИМ/СМГС, CIM/SMGS), книжки МДП (Carnet TIR) тощо. У цьому разі поміщення таких товарів у митний режим митного складу не відбувається. Товари, що вивантажуються на митний склад і призначені для зберігання більше ніж на 90 днів, підлягають поміщенню у митний режим митного складу.

Відповідно до ч. 3 ст. 125 МК України, іноземні товари, що зберігаються в митному режимі митного складу, до закінчення строку їх придатності або строків зберігання, установлених частинами першою і другою цієї статті, повинні бути задекларовані для ввезення на митну територію України в іншому митному режимі або реекспортовані. Відповідно до ч.1 ст. 126 МК України, іноземні товари, поміщені в митний режим митного складу, зберігають статус іноземних товарів.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 129 МК України, митний режим митного складу завершується шляхом поміщення товарів, поміщених у цей митний режим, в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті. Митний режим митного складу припиняється митним органом у разі: 1) передачі товарів на склад митного органу у зв`язку із закінченням строків зберігання в режимі митного складу; 2) конфіскації товарів; 3) повної втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що під час перебування іноземних товарів на митному складі за ними зберігається статус іноземних товарів. Митний режим митного складу дійсно не передбачає випуску у вільний обіг. Разом з тим, режим митного складу може бути змінений на інший митний режим, у тому числі і режим імпорту (випуск для вільного обігу).

Відповідно до п. 206.1 ст. 206 ПК України, під час ввезення товарів на митну територію України суми податку підлягають сплаті до державного бюджету платниками податку до/або на день подання митної декларації безпосередньо на єдиний казначейський рахунок, крім операцій, за якими надається звільнення (умовне звільнення) від оподаткування.

Пунктом 187.8 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

У відповідності до п. 216.4 ст. 216 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення підакцизних товарів (продукції) на митну територію України є дата подання контролюючому органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання контролюючим органом у визначених законодавством випадках.

Відповідно до ст. 278 МК України, датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання митним органом у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Наведені норми є тотожними в частині визначення моменту виникнення у платника обов`язку податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України. До моменту подання митної декларації такий обов`язок не виникає, у тому числі і при перебуванні товарів на митному складі.

Судовим розглядом встановлено, що на момент подання платниками митних декларацій, зазначених у наказі Сумської митниці від 14.12.2022 №39-дс про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, у період з 14.04.2022 до 17.05.2022 були чинними норми п. 9-11 розділу ХХІ Митного кодексу України та підпунктів 69.23 та 69.24 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, якими операції з ввезення товарів були звільненні від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком та митом.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 28.06.2023 у справі №160/11478/22, вимоги, прийнятого 24 березня 2022 року Закону України №2142-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», який набрав чинності з дня його опублікування (05 квітня 2022 року) і яким, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, внесені зміни до ПК України та МК України, та передбачено пільги у вигляді звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з ввезення товарів на митну територію України і ввізним митом товарів незалежно від дати ввезення такого товару на митну територію України, оскільки Закон №2142-IX не містить часового (темпорального) обмеження щодо дати ввезення товару, а виникнення податкових зобов`язань закон пов`язує саме з датою подання митної декларації, то визначальним (ключовим) аспектом у його застосуванні є саме дата подання митної декларації.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 МК України, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.

Виходячи з викладеного, враховуючи дати подання митних декларацій, колегія суддів приходить до висновку, що у позивача не було законних підстав для застосування норм Податкового кодексу України, чинних до 01.04.2022, та норм Митного кодексу України, чинних до 06.04.2022, щодо оподаткування товарів при ввезенні їх на митну територію України в режимі імпорту.

Щодо підстав застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді саме догани, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 65 Закону України «Про державну службу», підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених згаданим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», одним з видів дисциплінарних проступків є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 67 Закону України «Про державну службу», дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Таким чином, дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується певним органом до працівника, який порушив трудову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок. При цьому, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку: об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення (ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника, тощо).

Колегія суддів зазначає, що відповідач не довів, що в діях позивача при здійсненні митних формальностей містилися ознаки суб`єктивної сторони складу дисциплінарного проступку, а саме вини.

Відповідач, застосовуючи до позивача дисциплінарне стягнення, зокрема, виходив з того, що вчинення позивачем протиправних дій при здійсненні митних формальностей призвело до зменшення надходжень до державного бюджету.

Колегія суддів встановила, що ввезений товар на митну територію України випущений у вільний обіг. Матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували винесення податкових повідомлень-рішень щодо донарахування несплачених платежів за таким товаром.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що, приймаючи оскаржуваний наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, відповідач не врахував усі дійсні обставини справи при проведенні дисциплінарного провадження, результати якого стали підставою для видання оскарженого наказу. Як наслідок, відповідач дійшов помилкового висновку про наявність у діях позивача складу дисциплінарного проступку, і відповідно про наявність підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості оскаржуваного наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

У відповідності до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцієюта законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, колегія суддів вказує, що висновки відповідача про неналежне виконання посадових обов`язків і вчинення тим самим дисциплінарного проступку є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на законі, а тому наказ Сумської митниці від 14.12.2022 №39-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» є протиправним та таким, що належить скасувати.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 по справі № 480/8398/22 скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати наказ Сумської митниці від 14.12.2022 № 39-дс "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності".

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова В.Б. Русанова
Повний текст постанови складено 21.09.2023 року