Справа № 420/19518/23
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (м. Одеса, вул. Канатна, 83, 65012; ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () щодо визначення заробітної плати для обчислення пенсії за формулою, що не відповідає ч. 3 ст. 24, ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області () визначити індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії позивача відповідно до ч. 3 ст. 24, ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", розділивши суму коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць на страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) позивача, не враховуючи періоди місяців не повного трудового стажу (01.12.2000-31.03.2001, 01.08.2001-31.07.2002, 01.09.2002-31.12.2002, 01.02.2003-30.06.2003, 01.08.2003- 31.08.2003, 01.10.2003-31.07.2005, 01.09.2005-31.10.2005, 01.01.2006-31.01.2006, 01.03.2006-30.09.2006, 01.11.2006-31.05.2007, 01.08.2007-30.11.2007, 01.01.2008- 31.10.2008, 01.12.2008-30.11.2009, 01.03.2010-31.01.2011, 01.11.2012-31.07.2013) при обчисленні розміру заробітку за формулою для обчислення пенсії та здійснити перерахунок пенсії позивача, починаючи з дати призначення пенсії, виплатити недоплачену суму.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є отримувачем пенсії за віком з 10.02.2019 року. З Рішенням Центрального об`єднаного управління ПФУ в м. Одесі про призначення пенсії №82 від 06.02.2019 пенсіонер ознайомлений 11 травня 2023. З даного рішення позивач дізнався про протиправні дії органу пенсійного фонду, що полягають у порушенні ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV), якою передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку пенсії позивача за програмою ППВП ПФУ, відповідачем до страхового стажу позивача зараховані неповні місяці роботи позивача як повні, а саме періоди за переліком, наведеним у позові. Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону №1058, страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати на дату здійснення доплати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. Дізнавшись про порушення його прав, пенсіонер негайно звернувся за оскарженням дій до органу пенсійного фонду, вмотивувавши свої вимоги ст. 19 Конституції України, ст. 24 Закону № 1058, але відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 15.06.2023 за №15674-15230/С-02/8-1500/23 йому було відмовлено в задоволенні вимог. Даний лист позивач отримав 15 липня 2023 р. Позивач вважає дії відповідача щодо зараховання страхового стажу позивача з неповними місяцями роботи позивача як повні протиправним та звертається за оскарженням таких дій до суду з наступних підстав.

Ухвалою судді від 07.08.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

18.08.2023 до суду від ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що позивач з 10.02.2019 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку ? на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Отже, розрахунок загального страхового стажу визначається сумарно згідно записів у трудовій книжці (інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами) з періодами роботи до 01.01.2004 та даних персоніфікованого обліку після 01.01.2004. Частиною 1 статті 40 Закону №1058 визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. При розрахунку заробітної плати згідно довідки про заробітну плату від 16.10.2017 №1020, яка видана Чорноморським морським пароплавством за період роботи з 01.08.1986 по 31.10.1993, проведено вибір оптимального заробітку, в розрахунок враховано період з 01.01.1989 по 31.12.1993 та з 01.07.2000 по 31.08.2013 згідно даних системи персоніфікованого обліку. Пенсію обчислено, як працюючій особі, при страховому стажі 32 роки 2 місяці (враховано по 28.02.2022), середньомісячній заробітній платі 5952,46 грн, та її розмір становить 2093,00 грн, де: розмір пенсії за віком 1914,73 грн; доплата до мінімальної пенсійної виплати (2093, 00 грн) 178,27 грн. За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 Закону №1058, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Враховуючи вищезазначене, для обчислення пенсії позивача, середньомісячний заробіток визначено за періоди з 01.01.1989 по 31.12.1993 згідно довідки про заробітну плату та з 01.07.2000 по 31.08.2013 згідно даних системи персоніфікованого обліку. При цьому автоматично суми заробітку за період з 01.08.2008 по 31.08.2013 (37 місяців) виключені (оптимізовані) з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії. Розрахунок заробітної плати проведено за нормами статті 24 Закону №1058. Отже, проведення розрахунку середньомісячного заробітку без врахування заробітної плати з 01.07.2000 чинним законодавством не передбачено. Головне управління діяло в порядку передбаченому законодавством, обґрунтовано, а тому підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 10.02.2019 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При розрахунку заробітної плати згідно довідки про заробітну плату від 16.10.2017 №1020, яка видана Чорноморським морським пароплавством за період роботи з 01.08.1986 по 31.10.1993, проведено вибір оптимального заробітку, в розрахунок враховано період з 01.01.1989 по 31.12.1993 та з 01.07.2000 по 31.08.2013 згідно даних системи персоніфікованого обліку.

Пенсію обчислено, як працюючій особі, при страховому стажі 32 роки 2 місяці (враховано по 28.02.2022), середньомісячній заробітній платі 5952,46 грн, та її розмір становить 2093,00 грн, де: розмір пенсії за віком 1914,73 грн; доплата до мінімальної пенсійної виплати (2093, 00 грн) 178,27 грн.

Для обчислення пенсії позивача, середньомісячний заробіток визначено за періоди з 01.01.1989 по 31.12.1993 згідно довідки про заробітну плату та з 01.07.2000 по 31.08.2013 згідно даних системи персоніфікованого обліку.

При цьому автоматично суми заробітку за період з 01.08.2008 по 31.08.2013 (37 місяців) виключені (оптимізовані) з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії.

Згідно розрахунку заробітної плати, відповідач враховує 112 місяців страхового стажу позивача як повні місяці, при цьому ділить суму коефіцієнтів заробітної плати не на страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи, а на кількість періодів, що не передбачено формулою, яку містить ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач наполягає, що ним не здійснювалася доплата до мінімального страхового внеску за неповні місяці роботи з 12.2000-03.2001, 08.2001-07.2002, 09.2002-12.2002, 02.2003-06.2003, 08.2003, 10.2003-07.2005, 09.2005-10.2005, 01.2006, 03.2006-09.2006, 11.2006-05.2007, 08.2007-11.2007, 01.2008-10.2008, 12.2008-11.2009, 03.2010-01.2011, 11.2012-07.2013, відтак, страхові внески є меншими, ніж мінімальний страховий внесок за ці періоди, формулою, яка визначена ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не передбачено ділення заробітної плати застрахованої особи за неповний місяць на заробітну плату (дохід) в України за повний місяць.

Позивав вважає, що з алгоритму розрахунку пенсії позивача виходить, що страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) з порушенням приписів ч.2 ст.40 Закону № 1058-IV складає повних 112 місяців (9 років 3 місяців 10 днів). Отже, включення страхового стажу в формулу розрахунку пенсії в сумі меншій, ніж мінімальний страховий внесок суперечить чинному законодавству та ст. 19 Конституції України та, як наслідок, суттєво зменшує розмір пенсії позивача, що зумовило позивача звернутися за судовим захистом із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються зокрема Законом України № 1058-ІV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV).

Згідно приписів статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Положеннями ч.3 ст. 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати на дату здійснення доплати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Приписами ч.1 ст.27 Закону № 1058-IV передбачено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 вказаного Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 вказаного Закону.

Згідно положень ч.1 ст.25 Закону № 1058-IV коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс = См х Вс / 100% х 12, де Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Згідно положень ч.2 ст.40 Закону № 1058-IV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Виходячи з наведених правових норм, коефіцієнт заробітної плати розраховується за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, та залежить від суми заробітної плати застрахованої особи та середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу).

Суд зазначає, що за приписами Закону № 1058-ІV цей коефіцієнт обчислюється за кожен місяць врахованого страхового стажу.

Для обчислення пенсії позивача середньомісячний заробіток визначено за періоди з 01.01.1989 по 31.12.1993 згідно довідки про заробітну плату та з 01.07.2000 по 31.08.2013 згідно даних системи персоніфікованого обліку.

При цьому автоматично суми заробітку за період з 01.08.2008 по 31.08.2013 (37 місяців) виключені (оптимізовані) з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії.

Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку пенсії позивача за програмою ППВП ПФУ, відповідачем до страхового стажу позивача зараховані неповні місяці роботи позивача як повні, а саме наступні періоди: 01.12.2000-31.03.2001 01.08.2001-31.07.2002 01.09.2002-31.12.2002 01.02.2003-30.06.2003 01.08.2003-31.08.2003 01.10.2003-31.07.2005 01.09.2005-31.10.2005 01.01.2006-31.01.2006 01.03.2006-30.09.2006 01.11.2006-31.05.2007 01.08.2007-30.11.2007 01.01.2008-31.10.2008 01.12.2008-30.11.2009 01.03.2010-31.01.2011 01.11.2012-31.07.2013.

Згідно розрахунку заробітної плати відповідач враховує 112 місяців страхового стажу позивача як повні місяці, при цьому відповідач ділить суму коефіцієнтів заробітної плати не на страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи, а на кількість періодів, що не передбачено формулою, яку містить ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач наполягає, що ним не здійснювалася доплата до мінімального страхового внеску за неповні місяці роботи з 12.2000-03.2001, 08.2001-07.2002, 09.2002-12.2002, 02.2003-06.2003, 08.2003, 10.2003-07.2005, 09.2005-10.2005, 01.2006, 03.2006-09.2006, 11.2006-05.2007, 08.2007-11.2007, 01.2008-10.2008, 12.2008-11.2009, 03.2010-01.2011, 11.2012-07.2013, відтак, страхові внески є меншими, ніж мінімальний страховий внесок за ці періоди, формулою, яка визначена ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не передбачено ділення заробітної плати застрахованої особи за неповний місяць на заробітну плату (дохід) в України за повний місяць, а доказів того, що вказані періоди зараховано як повні місяці відповідач не надав.

Відтак, відповідач протиправно відмовив позивачу у визначенні заробітної плати для обчислення пенсії за формулою, що відповідає ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як відповідно зазначеної норми при нарахуванні пенсії позивача має бути врахований коефіцієнт заробітної плати за фактичний страховий стаж, а отже наявні підстави для зобов`язання відповідача визначити індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії позивача відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" шляхом поділу суми коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць на страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) позивача, здійснити перерахунок пенсії позивача, починаючи з дати призначення пенсії, та виплатити недоплачену суму.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд також враховує встановлений ст.3 Конституції України, ст. 6 КАС України принцип верховенства права, який в адміністративному судочинстві зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд акцентує увагу на приписах ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки і не довів правомірності оскаржуваної бездіяльності.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити за правилами ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (м. Одеса, вул. Канатна, 83, 65012; ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області ( щодо визначення заробітної плати для обчислення пенсії ОСОБА_1 за формулою, що не відповідає ч. 3 ст. 24, ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області визначити індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 3 ст. 24, ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" розділивши суму коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць на страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) позивача, не враховуючи періоди місяців не повного трудового стажу (01.12.2000-31.03.2001, 01.08.2001-31.07.2002, 01.09.2002-31.12.2002, 01.02.2003-30.06.2003, 01.08.2003- 31.08.2003, 01.10.2003-31.07.2005, 01.09.2005-31.10.2005, 01.01.2006-31.01.2006, 01.03.2006-30.09.2006, 01.11.2006-31.05.2007, 01.08.2007-30.11.2007, 01.01.2008- 31.10.2008, 01.12.2008-30.11.2009, 01.03.2010-31.01.2011, 01.11.2012-31.07.2013) при обчисленні розміру заробітку за формулою для обчислення пенсії та здійснити перерахунок пенсії позивача, починаючи з дати призначення пенсії, та виплатити недоплачену суму.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 грн (одну тисячу сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк