Справа № 520/18760/23
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

21 вересня 2023 року № 520/18760/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТІ" до Львівської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "АРТІ" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів UA20900/2023/l00344/2 від 20.06.2023;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/001687 від 22.06.2023.

В обґрунтування позову зазначено, що рішення про коригування митної вартості № UA20900/2023/l00344/2 від 20.06.2023 року Львівської митниці Державної митної служби України є необґрунтованим та безпідставним, оскільки під час митного оформлення позивачем надано всі документи на підтвердження вартості товарів і обраного методу її визначення.

Ухвалою суду від 20.07.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі.

Представником відповідача через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечував з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому, представником відповідача зазначено, що заявлена до митного оформлення вартість заявлених до митного оформлення товарів не підтверджується поданими документами, а додаткових підтверджуючих доказів підприємством позивача до митного оформлення подано не було.

Суд зазначає, що згідно положень ч.ч.1, 2 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АРТІ", , зареєстровано у відповідності до чинного законодавства України як суб`єкт господарювання.

У позовній заяві представником позивача вказано, що Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТІ» подано для митного оформлення митну декларацію № 23UA316U2 від 20.06.2023 (референтний номер 2992) з метою ввозу в Україну товарів з Китайської Народної Республіки, а саме: ланцюги шарнірні роликові зі сталі (Roller chains) та ланцюгові ланки (chain links). Вартість товару була визначена за ціною контракту № ARTJHM-1221 від 01.12.2021 у розмірі 1891622,40 грн. (47907,64 доларів США).

Разом із митною декларацією підприємством позивача було надав до Львівської митниці ДМС України відповідні документи для підтвердження митної вартості товару. Було обрано метод її визначення (основний метод - за ціною, визначеною у договорі).

З метою митного оформлення товару та на підтвердження заявленої митної вартості товару позивач надав відповідачу пакет документів та інформації, передбачений ст. 53 Митного кодексу України, а саме: рахунок-проформа (інвойс) (Proforma invoice) № НМ20230124 від 20.07.2022, на загальну суму 47907,64 доларів США; пакувальний лист (Packing list) № НМ20220724 від 24.07.2022; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № НМ20220724 від 24.07.2022 на загальну суму 45263,13 доларів США; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № HM20220724AD від 24.07.2022, на загальну суму 2644,21 доларів США; коносамент (Bill of landing) № UTRUST23040955 від 03.05.2023; автотранспортна накладна (CMR) А № 107169 від 13.06.2023; декларація про походження товару (Declaration of origin), зроблена відповідно до ч. 6 ст. 43 МК України в рахунку - фактурі № НМ2022074 від 24.07.2022; декларація про походження товару (Declaration of origin), зроблена відповідно до ч. 6 ст. 43 МК України в рахунку - фактурі № HM2022074AD від 24.07.2022; переклад українською мовою рахунку-фактури (інвойсу) (Commercial invoice) НМ20220724 від 24.07.2022; переклад українською мовою рахунку-фактури (інвойс) (Commercial invoice) HM20220724AD від 24.07.2022; банківський документ № б/н від 05.04.2023 року, що підтверджує сплату за рахунком-фактурою (інвойс) (Commercial invoice) № НМ20220724 від 24.07.2022 на загальну суму 45263,13 доларів США; рахунок на оплату № 2074 від 09.06.2023 від ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІК» на загальну суму 121902,00 грн.; рахунок на оплату № 359 від 09.06.2023 від ТОВ «ІНТЕРНЕШНЛ КАРГО СЕРВІС ЕЙЧ. ДІ» на загальну суму 96910,50 грн.; платіжна інструкція № 13915 від 13.06.2023 за рахунком № 359 від 09.06.2023 на загальну суму 96910,50 грн.; платіжна інструкція №13924 від 13.06.2023 за рахунком № 2074 від 09.06.2023 на загальну суму 121902,00 грн.; довідка про транспортні витрати № 0906-11 від 09.06.2023; прейскурант (Price list) від 01.07.2022; калькуляція вартості (Cost calculation) від 24.07.2022 до рахунків-фактур (інвойсів) (Commercial invoice): НМ20220724 & HM20220724AD від 24.07.2022; додаткова угода № 2 від 10.01.2023 до Контракту № ARTJHM-1221 від 01.12.2021; додаткова угода № 3 від 20.04.2023 до Контракту № ARTJHM-1221 від 01.12.2021; специфікації № 7 від 24.06.2022 до Контракту № ARTJHM-1221 від 01.12.2021; контракт № ARTJHM-1221 від 01.12.2021; договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів № 204018-118 від 04.01.2018; договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів № 220017-7 від 20.01.2017; переклад українською мовою калькуляції вартості (Cost calculation) від 24.07.2022 p. до рахунків-фактур (інвойсів) (Commercial invoice): НМ20220724 & HM20220724AD від 24.07.2022; переклад українською мовою прейскуранту (Price list) від 01.07.2022; митна декларація на експорт товарів з Китайської Народної Республіки № 18601124 від 29.04.2023.

Подання зазначених документів підтверджується повідомленням позивача № DBEA5029-B41A-4E56-9DC6-D7D246E7E8D7 від 19.06.2023, адресованого відповідачу, а факт отримання підтверджується повідомленням відповідача № 23522e3d-5c28-4ad0-acc9-41f810ddbl81 від 20.06.2023, адресованого позивачу.

Після подання митної декларації та аналізу наданих до неї документів та інформації відповідачем було розпочато процедуру консультацій із декларантом шляхом формування електронних повідомлення за наступним ідентифікатором: №f9d20470-2a33-4862-8692-ae561dba386f від 20.06.2023. Зазначеним повідомленням відповідач заявив вимогу про надання документів для підтвердження митної вартості, а саме: рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа; банківський платіжний документ, що стосується оцінюваного товару; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування - якщо таке страхування здійснювалось; рахунки про здійснення платежів третіми особами на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; переклад наданих документів. Окремо також було зазначено, що Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару № 1.

Підприємством позивача було направлено на адресу відповідача листи вих. № 1/20/06/2023 від 20.06.2023 та вих. № 2/20/06/2023 від 20.06.2023, відповідно до змісту яких повідомив, що ним було подано всі наявні в нього документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару відповідно до ч. 2, 3 ст. 53 Митного кодексу України.

Судовим розглядом справи встановлено, що за результатами проведеного контролю визначення митної вартості відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100344/2 від 20.06.2023.

Зі змісту вказаного рішення, а саме графа 31 відповідач вбачається, що відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58, 335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі MКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Під час здійснення митного контролю за було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах: - відповідно до вимог п. 6.3 зовнішньоекономічного контракту від 01.12.2021 № ARTJHM-1221 передбачено 100% передплату за товар який імпортується. Вартість партії товару згідно інвойсів від 24.07.2022 №HМ20220724 та №HМ20220724AD склала 47907,64 дол. США. Проте декларантом надано банківський платіжний документ від 05.04.2023 б/н згідно якого перерахована сума становить 45263,13 дол. США, що не відповідає вимогам зовнішньоекономічної угоди; - згідно наданої до митного контролю CMR від 13.06.2023 № 107169 у графах 16 та 23 зазначено що перевізником товару являється TGM LOGISTICS L.L.C. Разом з тим до митного оформлення декларантом надано рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг від 09.06.2023 №359 та договір перевезення від 20.01.2017 № 220017-7 згідно якої виконавцем по доставці товару являється ТОВ ІНТЕРНЕШНЛ КАРГО СЕРВІС ЕЙЧ ДІ. Будь-який договір доручення чи інший посередницький договір між вищезазначеними суб`єктами, декларантом митному органу не надавався, що не дає можливості перевірити правильність нарахування транспортних витрат на перевезення а відповідно числового значення рівня митної вартості товару. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості. Відповідно до частини 2-3 статті 53 Митного кодексу України декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, для підтвердження митної вартості: - зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. На вимогу митного органу декларантом не надано жодного додаткового документа. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару № 1 слугувала митна декларація від 05.06.2023. № UA209230/2023/059046 де вартість подібного товару становить 2,34 дол. США за кг.

Також, відповідач надав позивачеві картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/001687 від 22.06.2023, видання якої було обґрунтовано неможливістю завершення митного оформлення через необхідність внесення змін у графи 12, 45, 43, 44, 46, 47 митної декларації на підставі рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100344/2 від 20.06.2023.

З урахуванням корегувань, визначених у рішенні про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100344/2 від 20.06.2023, позивачем було подано скореговану митну декларацію № 23UA1103U3 від 22.06.2023, за якою товар було випущено до вільного обігу на території України.

На переконання позивача, обрання митним органом другорядного методу визначення митної вартості - за резервним методом, не відповідає відомостям, що підтверджено документально позивачем та його декларантом.

Позивач, вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними, прийнятими із порушенням порядку, передбаченого митним законодавством та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.1 ст.257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

При цьому, п.23 ч.1 ст.4 Митного кодексу України передбачено, що митним оформленням є виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митні формальності, відповідно до п.29 ч.1 ст.4 Митного кодексу України, становлять сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Як передбачено положеннями ст.248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч.8 ст.257 Митного кодексу України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.

Вартість товарів, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та використовується для митних цілей, виходячи з положень ч.1 ст. 49 Митного кодексу України, є митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до ч.1 ст.52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або надання органу доходів і зборів додаткової інформації.

Одночасно з митною декларацією у випадках, передбачених митним кодексом України, виходячи з ч.1 ст.53 Митного кодексу України, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.1 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до приписів ч.3 ст.53 Митного кодексу України підставами для видання органом доходів і зборів письмової вимоги про подання платником додаткових документів є: 1) розбіжності у вже наданих документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; 2) наявність ознаки підробки поданих документів; 3) відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Крім того, положеннями ч.4 ст.53 Митного кодексу України визначено, що обґрунтоване припущення Митниці про існування взаємозв`язку між продавцем і покупцем дозволяє додатково витребувати інформацію, зокрема, про вартість товару в звичайних умовах.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму Імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Суд вважає необхідним зазначити, що якщо митним органом виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, керуючись ч.1 ст.55 Митного кодексу України, органом доходів і зборів приймається рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, відповідно до ч.2 ст.55 Митного кодексу України, має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Отже, виходячи з положень ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів є визначення митної вартості товарів за ціною договору.

Суд вказує, що якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно із ч.4 ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

При цьому, відповідно до п.п.5, 6, 7 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, 1) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 2) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 3) витрати на страхування цих товарів.

Згідно з ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Суд зазначає, що приписами ч.3 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (ч.1 ст.64); митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях (ч.2 ст.64).

Відтак, відсутність підстав для визнання митної вартості товару, розрахованої самостійно платником чи декларантом, не означає виникнення безумовної підстави для визначення такої митної вартості Митницею без дотримання усіх юридично значимих факторів.

До таких факторів законодавцем віднесені і параметри, згадані у положеннях ст.60 Митного кодексу України, де, зокрема, вказано, що під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними (ч.2 ст.60); для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку (ч.3 ст.60); ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари (ч.4 ст.60); у разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена (ч.5 ст.60).

Суд зазначає, що зі змісту оскаржуваних у даній справі рішень про коригування митної вартості товару вбачається, що останні містять висновки митного органу про встановлення порушень під час митного оформлення товарів, а саме: заявлення митної вартості, яка є нижчою, порівняно з митною вартістю подібних товарів за попередні періоди, не надання документів на письмову вимогу митниці та не подання до митного оформлення усіх необхідних документів.

Надаючи оцінку вказаному, суд стосовно оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів зазначає наступне.

Митним органом було направлено на адресу позивача листи, якими витребовувались такі додаткові документи: відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України додаткові документи для підтвердження митної вартості: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, переклади документів відповідно до вимог ст.254 МКУ. Також, зазначено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару № 1

Однак, після направлених позивачем на адресу митного органу листів, останнім було прийнято спірне у даній справі рішення про коригування митної вартості, в якому вказано на наявність розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості.

Так, представником відповідача вказано на обставини наявності недоліків у поданих до митного оформлення документів, а саме:

- відповідно до вимог п. 6.3 зовнішньоекономічного контракту від 01.12.2021 № ARTJHM-1221 передбачено 100% передплату за товар який імпортується. Вартість партії товару згідно інвойсів від 24.07.2022 №HМ20220724 та №HМ20220724AD склала 47907,64 дол. США. Проте декларантом надано банківський платіжний документ від 05.04.2023 б/н згідно якого перерахована сума становить 45263,13 дол. США, що не відповідає вимогам зовнішньоекономічної угоди;

- згідно наданої до митного контролю CMR від 13.06.2023 № 107169 у графах 16 та 23 зазначено що перевізником товару являється TGM LOGISTICS L.L.C. Разом з тим до митного оформлення декларантом надано рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг від 09.06.2023 №359 та договір перевезення від 20.01.2017 № 220017-7 згідно якої виконавцем по доставці товару являється ТОВ ІНТЕРНЕШНЛ КАРГО СЕРВІС ЕЙЧ ДІ. Будь-який договір доручення чи інший посередницький договір між вищезазначеними суб`єктами, декларантом митному органу не надавався, що не дає можливості перевірити правильність нарахування транспортних витрат на перевезення а відповідно числового значення рівня митної вартості товару.

Представником позивача під час розгляду справи було надано пояснення та вказано, що відповідно до специфікації № 7 від 24.07.2022 до контракту № ARTJHM-1221 від 01.12.2021 загальна вартість товару, що імпортується, складає 47907,64 дол. США. Для сплати вартості товару продавцем було виставлено рахунок-фактуру (інвойс) № НМ20220724 від 24.07.2022 на суму 45263,13 дол. США, а також рахунок-фактуру (інвойс) № HM20220724AD від 24.07.2022 на суму 2641,51 дол. США. Разом з митною декларацією № 23UA316U2 від 20.06.2023 Позивачем було подано банківський документ № б/н від 05.04.2023 року, що підтверджує сплату вартості товару за рахунком-фактурою (інвойсом) № НМ20220724 від 24.07.2022 у розмірі 45263,13 дол. США. Положення п. 6.3 контракту № ARTJHM-1221 від 01.12.2021, зазначеного відповідачем у своєму рішенні № 23UA16U2 від 20.06.2023, не застосовується до оплати вартості товару за рахунком-фактури (інвойсом) від 24.07.2022 № HM20220724AD, оскільки сторони контракту № ARTJHM-1221 уклали додаткову угоду № З від 20.04.2023 до нього, відповідно до пункту 1 додаткової угоди № З імпортер здійснює оплату товару у розмірі 100% впродовж 60-ти календарних днів після отримання копії Коносаменту. Коносамент (Bill of Landing) № UTRUST23040955 датовано 03.05.2023, а відтак останньою датою строку щодо сплати вартості товару у розмірі 2641,51 дол. США за рахунком-фактурою (інвойсом) від 24.07.2022 № HM20220724AD є 02.07.2023 року.

Відтак, враховуючи надані представником позивача пояснення, на момент подання митної декларації № 23UA316U2 від 20.06.2023 у позивача ще був час на оплату вартості товару за рахунком-фактурою № HM20220724AD від 24.07.2022.

При цьому жодних порушень умов Контракту № ARTJHM-1221 від 01.12.2021 р. не було допущено. Відсутність фактичних розрахунків (перерахування коштів), належить до питання виконання господарських зобов`язань між сторонами договору.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 11.04.2018 у справі № 804/4680/16, під час розгляду справ про коригування митної вартості неодноразово висловлювались правові позиції щодо умов оплати за товар. Зокрема, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови розрахунків між сторонами безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Тому вони не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.

Також, представником позивача під час розгляду справи надано пояснення та вказано, що відповідно до умов коносаменту (Bill of Landing) № UTRUST23040955 від 03.05.2023 відповідальною особою за доставку товару є ICS LTD (ТОВ «ІНТЕРНЕШНЛ КАРГО СЕРВІС ЕЙЧ. ДІ»), з яким позивач уклав договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів № 220017-7 від 20.01.2017.

Відповідно до пп. 2.1.2 п. 2.1 договору № 220017-7 виконавець укладає від свого імені договори з портами, перевізниками, складами, судноплавними компаніями, їх агентами, експедиторськими та іншими організаціями на перевезення, перевалку, зберігання вантажів та необхідні додаткові роботи та послуги, в т.ч. переупакування, перемаркування, ремонт тари, завантаження та розвантаження контейнерів, відбір проб та зразків, зважування, фумігацію, дезактивацію, визначення кількості та якості, сертифікацію та страхування вантажів і контейнерів. За рахунок коштів Замовника, проводить розрахунки з ними, оплачує збори та інші обов`язкові платежі.

На виконання своїх обов`язків за Договором № 220017-7 ТОВ «ІНТЕРНЕШНЛ КАРГО СЕРВІС ЕЙЧ. ДІ» уклало договір на перевезення зовнішньоторговельних вантажів № UA009474 від 24.03.2023 з Maersk A/S. У свою чергу ТОВ «Мерск Україна ЛТД», що діє як агент Maersk A/S, уклав договір про надання транспортних послуг від 01.01.2021 з ТОВ «ТІ ЕМ ДЖІ ЛОДЖИСТІКС» (TMG LOGISTICS LLC).

Судом встановлено, що позивачем під час подання митної декларації № 23UA316U2 від 20.06.2023 було подано наступні документи, які підтверджують обсяг транспортних витрат:

- автотранспортна накладна (CMR) А № 107169 від 13.06.2023, в п. 16 і 23 якої перевізником зазначено ТОВ «ТІ ЕМ ДЖІ ЛОДЖИСТІКС» (TMG LOGISTICS LLC). Крім того, в п. 18 зазначеної накладної вказано номер транспортного засобу, який здійснював перевезення товару за маршрутом: Констанца (Румунія) - Львів (Україна), а саме: НОМЕР_1 ;

- рахунок на оплату № 359 від 09.06.2023 від ТОВ «ІНТЕРНЕШНЛ КАРГО СЕРВІС ЕЙЧ. ДІ» на загальну суму 96910,50 грн., де частина суми (88656,00 грн.), становить плату за міжнародні транспортні перевезення автомобілем НОМЕР_2 та НОМЕР_3 за маршрутом: Констанца (Румунія) - Львів (Україна);

- платіжна інструкція № 13915 від 13.06.2023 за рахунком № 359 від 09.06.2023 на загальну суму 96910,50 грн, що підтверджує оплату транспортних послуг;

- довідка про транспортні витрати № 0906-11 від 09.06.2023 на загальну суму 88656,00 грн., що відповідає вартості транспортних послуг відповідно до рахунку № 359 від 09.06.2023.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 31.05.2019 у справі № 804/16553/14, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Також, представником відповідача вказано, що митне оформлення товарів, яке вже було здійснено у максимально наближений термін за фактами митних оформлень, що наявні в митного органу, згідно МД від 05.06.2023 року UA209230/2023/059046, суд зазначає, що рішення не містять відомості про подібність товарів за поданими заявником через декларанта митними деклараціями та товарам за митними деклараціями, що є спірними у даній справі.

При цьому, оскільки відповідачем не надано жодних доводів та доказів стосовно подібності вказаних товарів, то зазначене свідчить про необґрунтованість вказаних доводів відповідача.

Суд зазначає, що вказане підтверджується Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів (затверджені наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 р., зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012р. за №883/21195; далі за текстом - Правила №598), оскільки у графі 33 рішення про коригування митної вартості "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що зі змісту оскаржуваних у даній справі рішень вбачається, що останні не містять жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо. Так, відповідачем вказано лише номер та дату митної декларації, яка стала джерелом інформації для коригування митної вартості, що свідчить про помилковість зазначених доводів відповідача.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.12.2018 р. по справі №815/1670/17.

Відповідачем під час розгляду справи не надано до суду доказів здійснення детального порівняння, як і не надано доказів, які б підтверджували аналогічність характеристик імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, що свідчить про необґрунтованість та недоведеність зазначеного висновку відповідача.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідачем не надано до суду належних та достатніх доказів правомірності винесеного рішення про коригування митної вартості в цій частині.

Стосовно доводів представника відповідача, викладених у спірному у даній справі рішенні, щодо не підтвердження декларантом документально всіх складових митної вартості товарів та документи містять розбіжності, що послугувало підставою для запиту додаткових документів в порядку, передбаченому ч.3 cт.53 Митного кодексу України суд зазначає наступне.

Під час розгляду справи зі змісту наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що підприємством позивача було надано до митного оформлення необхідний перелік документів, передбачений ч.ч. 1-2 ст. 53 Митного кодексу України.

Однак, як встановлено судом, відповідачем під час винесення спірних у даній справі рішень не було наведено належних обґрунтувань щодо наявності сумніву в числових значеннях наданих документів, що могло б бути підставою для запиту додаткових документів. При цьому, такий запит повинен містити як обґрунтування причин запиту, так і конкретизацію того які саме складові митної вартості не підтверджені або викликали сумніви, в чому саме полягають розбіжності, чи впливають вони на митну вартість, які додаткові документи можуть спростувати ці сумніви.

Як свідчать наявні в матеріалах справи докази, зазначених обґрунтувань митним органом під час листування із декларантом наведено не було, проте наведено у спірному у даній справі рішенні про коригування митної вартості.

Також, відповідачем не було наведено у оскаржуваному рішенні ніяких відомостей про характеристики товарів, умови постачання цих товарів або інші комерційні умови (торгова марка, виробник), до ціни яких було скориговано вартість поставлених підприємством позивача товарів.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що доводи митного органу стосовно наявності підстав, передбачених ч.3 ст. 53 Митного кодексу України, для витребування від позивача додаткових доказів, визначених приписами п.1 ч.3 ст.53 Митного кодексу України, стосовно спірних у даній справі митних декларацій не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Вищевикладені обставини свідчать про не підтвердження під час розгляду справи правомірності рішення Львівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів UA20900/2023/l00344/2 від 20.06.2023, у зв`язку з чим останні підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Також, з огляду на обставини того, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/001687 від 22.06.2023 була прийнята на підставі рішення Львівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів UA20900/2023/l00344/2 від 20.06.2023, то з огляду на висновки суду у даній справі суд приходить до висновку, що така картка підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із положеннями ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТІ".

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТІ" (Салтівське шосе, 67-А, м. Харків,61038) до Львівської митниці Державної митної служби України (вул. Костюшка, буд. 1,м. Львів,79000) про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів UA20900/2023/l00344/2 від 20.06.2023.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/001687 від 22.06.2023.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТІ" (Салтівське шосе, 67-А, м. Харків,61038, код ЄДРПОУ - 25185087) сплачену суму судового збору у розмірі 5368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці Державної митної служби України (вул. Костюшка, буд. 1,м. Львів,79000, код ЄДРПОУ - 43971343).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.