Справа № 300/7984/21
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
21 вересня 2023 року ЛьвівСправа № 300/7984/21 пров. № А/857/6519/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача - Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
за участю секретаря судового засідання Вовка А. Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ФОП ОСОБА_1 про стягнення судових витрат у справі № 300/7984/21 за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення,
місце ухвалення судового рішення м.Івано-Франківськ
Розгляд справи здійснено за правиламиспрощеного позовного провадження
суддя у І інстанціїБоршовський Т.І.
дата складання повного тексту рішення14.03.2023
17 липня 2023 року позивач ФОП ОСОБА_2 звернулася до суду апеляційної інстанції із заявою про ухвалення додаткової постанови у справі №300/7984/21, у якій просила стягнути з відповідача - Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на її користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 4767,00 грн.
Відповідач подав заперечення на заяву про ухвалення додаткового судового рішення, просив у задоволенні заяви відмовити.
Про розгляд заяви сторони повідомлені шляхом надіслання повістки через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.
В судовому засіданні представник заявника Ковтун Н.О. надала пояснення та підтримала доводи заяви про стягнення судових витрат. Представник відповідача Варцаб`юк В.О. в судовому засіданні надав пояснення та заперечив проти доводів поданої заяви.
ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 березня 2023 року у справі № 300/7984/21 позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області № 004498/0706 від 14.07.2021 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в сумі 0,8 гривень.

Відмовлено у задоволенні решти позовних вимог.

Cтягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код 43142559, вулиця Незалежності, 20, місто Івано-Франківськ, 76018) 0,03 гривень судових витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині позовних вимог у задоволенні яких було відмовлено позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2023 року апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 березня 2023 року у справі № 300/7984/21 скасовано у частині відмови у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування: рішення № 004501/07066 від 14.07.2021 у частині застосування штрафу у розмірі 10000,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої та податкового повідомлення-рішення № 004498/0706 від 14.07.2021 про визначення фінансової санкції у розмірі 16 053,60 грн, а зокрема: у частині застосованого штрафу на підставі п. 6 ст. 17 Закону №265 5100грн; на підставі ст. 20 Закону №265 10953,60 грн.

Ухвалено у вказаній частині постанову, якою визнано протиправними та скасовано:

рішення № 004501/07066 від 14.07.2021 у частині застосування штрафу у розмірі 10000,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої;

податкове повідомлення-рішення № 004498/0706 від 14.07.2021 про визначення фінансової санкції у розмірі 16 053,60 грн, а зокрема: у частині застосованого штрафу на підставі п. 6 ст. 17 Закону №265 5100грн; на підставі ст. 20 Закону №265 10953,60 грн.

Cтягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код 43142559, вулиця Незалежності, 20, місто Івано-Франківськ, 76018) - 2269,07 грн судових витрат по сплаті судового збору.

У решті рішення суду залишити без змін.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Розглянувши обумовлену заяву позивача та приведені і ній доводи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, підставою для ухвалення додаткового судового рішення за правилами п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України є не вирішення судом питання про судові витрати при прийнятті рішення у справі.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

В свою чергу, порядок здійснення розподілу судових витрат визначається ст. 139 КАС України.

Так, згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.ч. 2-5 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 6 статті 139 КАС України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частинами 1, 7 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до ч.3 ст. 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів ст. 134 КАС України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Такі докази, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

З акту про надання правничої допомоги від 02.03.2023року складеного на виконання договору про надання юридичних послуг та правничої допомоги від 23.01.2023 та замовлення №1, які долучені позивачем до матеріалів справи слідує, що під час підготовки та розгляду цієї справи у суді першої інстанції позивачу були надані послуги на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн, за переліком правничих послуг відображених у названому акті.

З акту про надання правничої допомоги від 13.07.2023року складеного на виконання договору про надання правової допомоги від 23.01.2023 та замовлення №2, які долучені позивачем до матеріалів справи слідує, що під час підготовки та розгляду цієї справи у суді апеляційної інстанції позивачу були надані послуги на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн, за переліком правничих послуг відображених у названому акті.

Загальна сума послуг правничої допомоги становить 6000 грн.

Так, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2023 року апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 березня 2023 року у справі № 300/7984/21 скасовано у частині відмови у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування: рішення № 004501/07066 від 14.07.2021 у частині застосування штрафу у розмірі 10000,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої та податкового повідомлення-рішення № 004498/0706 від 14.07.2021 про визначення фінансової санкції у розмірі 16 053,60 грн, а зокрема: у частині застосованого штрафу на підставі п. 6 ст. 17 Закону №265 5100грн; на підставі ст. 20 Закону №265 10953,60 грн.

Ухвалено у вказаній частині постанову, якою визнано протиправними та скасовано:

рішення № 004501/07066 від 14.07.2021 у частині застосування штрафу у розмірі 10000,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої;

податкове повідомлення-рішення № 004498/0706 від 14.07.2021 про визначення фінансової санкції у розмірі 16 053,60 грн, а зокрема: у частині застосованого штрафу на підставі п. 6 ст. 17 Закону №265 5100грн; на підставі ст. 20 Закону №265 10953,60 грн.

Відтак, із заявленого переліку доводів апеляційної скарги, судом визнано прийнятним доводи, які стосуються вимог майнового характеру (дві вимоги), щодо вимоги немайнового характеру, то рішення суду першої інстанції в цій частині залишено без змін.

Ураховуючи обставини щодо наведеного розміру задоволених вимог позивача (задоволено дві вимоги майнового характеру), присудженню підлягають понесені позивачем витрати на правничу допомогу адвоката, пропорційно до розміру задоволених вимог.

Надавши оцінку наявним в матеріалах справи доказам, складу та розміру заявлених витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним ст.ст.19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи подані відповідачем заперечення, з урахування приведених критеріїв пропорційності, колегія суддів вважає підставним присудження на користь позивача за рахунок фінансування відповідача витрат на професійну правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанцій в обсязі 4000 грн.

В іншій частині витрат на правничу допомогу (у розмірі 2000 грн) вимоги заявника задоволенню не підлягають.

Щодо вимог заявника про стягнення з відповідача судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 4767,00 грн, то як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що при ухваленні рішення у цій справі по суті апеляційних вимог, заявлених скаржником, судом апеляційної інстанції було розглянуто та вирішено питання про судовий збір як у суді першої інстанції, так і у суді апеляційної інстанції, про що зазначено у мотивувальній частині рішення.

Відтак, у задоволенні заяви позивача про стягнення з відповідача судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 4767,00 грн слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 134,139, 248, 252, 321, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ФОП ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код 43142559, вулиця Незалежності, 20, місто Івано-Франківськ, 76018) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу, у розмірі 4000 гривень.

У задоволенні решти вимог заяви щодо стягнення з відповідача судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 4767,00 грн - відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. Порядок, строки та підстави подання касаційної скарги на рішення суду апеляційної інстанції визначено ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повний текст додаткової постанови складено 21 вересня 2023 року