Справа № 420/8067/23
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8067/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пекного А.С.,

секретаря судових засідань Шестакової А.В.,

за участю:

представника позивача Піскуна О.В.,

представника відповідача Левенця А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач), в інтересах якої діє адвокат Піскун Олександр Володимирович, звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі відповідач, ГУНП в Одеській області), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу начальника ГУНП в Одеській області генерала поліції третього рангу Семенишина М. від 24.03.2023 №740 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції інспектора з ювенальної превенції відділу превенції Білгород-Дністровського районного відділу поліції (далі Білгород-Дністровський РВП) ГУНП в Одеській області Мелованової Тетяни Ігорівни;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП в Одеській області генерала поліції третього рангу Семенишина М. №342 о/с від 31.03.2023 про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора з ювенальної превенції відділу превенції Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області;

- стягнути з ГУНП в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою від 17.04.2023 провадження у справі відкрито та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 05.06.2023 вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

В підготовчому засіданні оголошувались перерви у зв`язку з витребуванням доказів.

Ухвалою від 03.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, а також за клопотаннями представників сторін викликано свідків.

В судовому засіданні 30.08.2023 допитано свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також заслухано позивача ОСОБА_1 .

Судом 11.09.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд приходить до таких висновків.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 проходила службу в органах внутрішніх справ з 22.11.2013 по 06.11.2015, в Національній поліції України з 07.11.2015 по 26.09.2016 та з 02.11.2020 по 31.03.2023, з 22.06.2021 займала посаду інспектор з ювенальної превенції відділу превенції Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, має спеціальне звання лейтенанта поліції, спеціальний жетон №0042253.

Наказом БілгородДністровського РВП №310 від 02.08.2021 «Про закріплення працівників ювенальної превенції за територіями обслуговування» позивачу визначено місце несення служби - кабінет №5, який територіально розміщений в приміщенні Відділення поліції №2 Білгород-Дністровського РВП, що знаходиться в м. Татарбунари.

Згідно з функціональними обов`язками інспектора з ювенальної превенції відділу превенції Білгород-Дністровського РВП лейтенанта поліції Мелованової Т.І., затвердженими 20.01.2023 начальником Білгород-Дністровського РВП, територією обслуговування позивача визначено території Дивізійської та Лиманської ОТГ; безпосередніми керівниками позивача є начальник відділу превенції Білгород-Дністровського РВП та заступник начальника з превентивної діяльності Білгород-Дністровського РВП, який також є найближчим прямим керівником позивача.

Також судом з`ясовано, що 05.03.2023 до Управління головної інспекції ГУНП в Одеській області з Білгород-Дністровського РВП надійшло повідомлення про те, що 04.03.2023 о 22:20 год в м. Білгород-Дністровському по вул. Шабській, 81, сталась дорожньо-транспортна пригода за участі працівників цього ж відділу поліції. Інформація про вказану подію була зареєстрована до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал ЄО) Білгород-Дністровського РВП від 05.03.2023 № 2353. На місце події було направлено автопатруль ГРПП «Дон-451» у складі працівників СРПП вказаного РВП.

В ході здійснення перевірки зазначеної інформації встановлено, що до вчинення вказаної дорожньо-транспортної пригоди причетний дільничний офіцер поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Білгород-Дністровського РВП старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , який керуючи автомобілем «Hyundai Sonata», номерні знаки НОМЕР_1 , за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, м. Білгород-Дністровський, вул. Шабська, 81, здійснив зіткнення з бетонним парканом ДП «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт».

Також було встановлено, що пасажирами вказаного автомобіля були начальник відділу превенції Білгород-Дністровського РВП капітан поліції ОСОБА_3 та інспектор з ювенальної превенції відділу превенції Білгород-Дністровського РВП лейтенант поліції ОСОБА_1 .

Крім того, 05.03.2023 о 10:20 в Телеграм каналі «Одесса-info» було виявлено публікацію ІНФОРМАЦІЯ_1 під назвою «Легковушка влетела в забор Белгород-Днестровского торгового порта».

У зв`язку з наведеним, начальником Управління головної інспекції ГУНП в Одеській області полковником поліції В. Капуляком 05.03.2023 подано доповідну записку № 55/625 керівництву ГУНП в Одеській області та запропоновано призначити службове розслідування у зв`язку з виявленими порушеннями службової дисципліни з боку окремих працівників Білгород-Дністровського РВП.

За цим фактом до ГУНП в Одеській області з Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України надійшло подання для усунення виявлених недоліків, ужиття відповідних заходів реагування та залучення старших оперуповноважених Одеського управління ДВБ НПУ майора поліції А. Топчія та капітана поліції М. Горшковоза до складу дисциплінарної комісії.

Наказом ГУНП в Одеській області від 05.03.2023 № 567 призначено службове розслідування з метою перевірки відомостей, зазначених у доповідній записці керівництва Управління головної інспекції ГУНП в Одеській області від 05.03.2023 № 55/625 за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками Білгород-Дністровського РВП, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди за участі поліцейських, неінформування окремими працівниками поліції про подію за участю поліцейських, а також з метою вивчення ефективності профілактичної роботи щодо поліцейських з боку керівництва Білгород-Дністровського РВП.

Також, наказом ГУНП в Одеській області від 06.03.2023 № 225 о/с на період проведення службового розслідування було відсторонено від виконання службових обов`язків старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , капітана поліції Є. Фатєєву та лейтенанта поліції Т. Меловнову. Підпунктами 2.1., 2.2., 2.3. пункту 2 вказаного наказу начальника Білгород-Дністровського РВП було зобов`язано вилучити у вказаних поліцейських службові посвідчення, спеціальні нагрудні знаки та табельну вогнепальну зброю, визначити робочим місцем останніх приміщення Білгород-Дністровського РВП, яке знаходиться за адресою: вул. Тимірязєва, 21, м. Білгород-Дністровськ, та ознайомити їх з вимогами цього наказу.

Начальником СКЗ Білгород-Дністровського РВП І.Желєзним, старшими інспекторами СКЗ Білгород-Дністровського РВП В.Сливинським та І.Савченко 09.03.2023 складено акт, за змістом якого 09.03.2023 о 10:08 год в телефонній розмові лейтенанту поліції ОСОБА_6 було запропоновано ознайомитись з вимогами наказу ГУНП в Одеській області від 06.03.2023 № 225 о/с, від чого вона відмовилась; після чого текст наказу відіслано лейтенанту поліції ОСОБА_6 на її телефонний номер в додатку «Телеграм».

Крім того, 07.03.2023 за №63.2/1306 у службі діловодства Відділення поліції №2 Білгород-Дністровського РВП зареєстровано акт про невихід на службу без поважних причин, складений т.в.о. начальника Відділення поліції №2 Білгород-Дністровського РВП С.Павловим, начальником сектору превенції Відділення поліції №2 Білгород-Дністровського РВП Є.Зубаком та старшим інспектором черговим ЧЧ Відділення поліції №2 Білгород-Дністровського РВП О.Татаровим.

За змістом цього акту, лейтенант поліції ОСОБА_7 04.03.2023 в період часу з 09:00 до 18:15 год була відсутня на робочому місці у Відділенні поліції №2 Білгород-Дністровського РВП та про своє неприбуття будь-кого з поліцейських вказаного відділення не повідомила.

У ході службового розслідування від позивача отримано письмові пояснення від 06.03.2023 та від 15.03.2023.

В поясненнях від 06.03.2023 позивач пояснила, зокрема, що 04.03.2023 з самого ранку знаходилась на робочому місці, а саме у Відділенні поліції №2 Білгород-Дністровського РВП за адресою м.Татарбунари, вул. Центральна, 15 та приблизно біля 17:00 год вийшла з роботи у особистих справах та направилась до м. Білгород-Дністровська і забронювала номер в готелі «Бароко». Приблизно після 21:50 год вона подзвонила старшому лейтенанту поліції С. Граматіку та попросила відвезти її до готелю. Через 10 хвилин С. Граматік під`їхав до неї на автомобілі «Hyundai Sonata», державний номер НОМЕР_1 , на передньому пасажирському сидінні знаходилась начальник відділу превенції Білгород-Дністровського РВП ГУНП капітан поліції ОСОБА_8 . Позивач сіла на заднє пасажирське сидіння та вони рушили, але через деякий час ОСОБА_9 почав вихляти кермом, втратив керування та автомобіль зіштовхнувся з бетонним парканом. Коли позивач отямилась, поруч з нею знаходилась ОСОБА_10 , а ОСОБА_11 зник з місця пригоди. Після цього її разом із ОСОБА_12 каретою швидкої допомоги доправили до лікарні і надали медичну допомогу. Знаходячись в лікарні, позивач назвалась дівочим прізвищем, оскільки служить в поліції і не хотіла розголосу щодо дорожньо-транспортної пригоди.

У поясненнях від 15.03.2023 позивач, зокрема, зазначила, що 04.03.2023 після ДТП не повідомляла про подію на спецлінію « 102», так як перебувала у непритомному та шоковому стані, а також пояснила що нікому не повідомляла про подію з числа керівників та поліцейських. Крім того, ОСОБА_1 вказала, що обізнана із тим, що субота є робочим днем і що він триває до 18:15 год. Пояснила, що 04.03.2023 залишила підрозділ, де проходить службу, якраз о 18:15 год.

Наказом ГУНП в Одеській області від 18.03.2023 № 676 термін службового розслідування продовжено до 02.04.2023.

Двадцять третього березня 2023 року начальником ГУНП в Одеській області затверджено висновок службового розслідування за відомостями, зазначеними у доповідній записці керівництва Управління головної інспекції ГУНП в Одеській області від 05.03.2023, яким з-поміж іншого запропоновано:

службове розслідування закінчити;

за вчинення грубого дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 3, 4, 5, 6, 13 частини третьої статті 1, частини першої статті 5, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», абзацу 1 пункту 3 розділу ІІІ, пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, пунктів 6, 7 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.20219 № 100, пункту 2 наказу Національної поліції України від 09.08.2022 № 568 «Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану», підпункту 2 пункту 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 № 7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», пункту 4.1 розділу ІV Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в 33 Одеській області, затверджених наказом ГУНП в області від 01.02.2021 № 177, підпункту 2.2. пункту 2 наказу ГУНП в області від 06.03.2023 № 225 о/с «Про відсторонення працівника поліції від виконання службових обов`язків на період службового розслідування», до лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0042253), інспектора з ювенальної превенції відділу превенції Білгород-Дністровського РВП, застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

За змістом указаного висновку, службовим розслідуванням установлено наступне.

04.03.2023 о 22:15 в м. Білгород-Дністровському старший лейтенант поліції С.Граматік, керуючи приватним автомобілем «Hyundai Sonata», номерні знаки НОМЕР_1 , їхав по вул. Паркова у бік вул. Шабська. У салоні вказаного автомобіля в якості пасажирів перебували: на передньому пасажирському сидінні капітан поліції Є.Фатєєва, на задньому пасажирському сидінні лейтенант поліції ОСОБА_13 .

Наближаючись до буд. АДРЕСА_1 , старший лейтенант поліції С.Граматік не впорався з керуванням, з`їхав у кювет та допустив зіткнення з бетонним парканом ДП «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт».

В результаті зіткнення автомобіль зазнав механічних пошкоджень, а старший лейтенант поліції ОСОБА_9 , капітан поліції Є.Фатєєва, та лейтенант поліції Т.Мелованова отримали тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості.

До місця події вийшов охоронець ДП «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт» ОСОБА_14 , який побачив пошкоджений автомобіль «Hyundai Sonata» та дві повалені бетонні плити паркану. Водночас, отримавши інформацію про ДТП, на місце події прибув в.о. першого заступника директора ДП «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт» І. Білик.

На місці події ОСОБА_14 та І. Білик побачили, що з вказаного транспортного засобу з водійської двері вийшов чоловік, а з передньої та задньої пасажирських дверей вийшли дві дівчини.

04.03.2023 о 22:21 ОСОБА_15 зателефонував на спецлінію « 102», повідомив про подію та викликав на місце події наряд поліції.

На місце події було направлено автопатруль ГРПП «Дон - 451» у складі інспекторів ВРПП Білгород-Дністровського ВРП капітана поліції ОСОБА_16 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_17 , а також відповідального по підрозділу капітана поліції П. Погайдака.

04.03.2023 приблизно о 22:25 старший лейтенант поліції С. Граматік залишив місце події та пішов у невстановленому напрямку. На місці події залишились капітан поліції ОСОБА_18 та лейтенант поліції Т. Мелованова.

04.03.2023 о 22:28 на місце події прибув автопатруль ГРПП «Дон- 451», відповідальний по підрозділу капітан поліції П. Погайдак. По прибуттю на місце події працівники поліції виявили на місці події капітана поліції ОСОБА_19 та лейтенанта поліції Т. Мелованову, а також бригаду швидкої медичної допомоги.

На місце події було викликано старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_20 .

По прибуттю на місце події старший лейтенант поліції Т. Петренко провів першочергові слідчі дії та склав процесуальні документи щодо ДТП, а капітана поліції Є. Фатєєву та лейтенанта поліції Т. Мелованову каретою швидкої медичної допомоги було доставлено до КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня».

Перебуваючи в КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» лейтенант поліції Т. Мелованова 04.03.2023 о 22:50 назвала своє жіноче прізвище ОСОБА_21 , та надала адресу мешкання, що не відповідає дійсності, а саме АДРЕСА_2 .

Після проведення попереднього медичного огляду лейтенанту поліції Т.Меловановій було встановлено попередній діагноз: струс головного мозку під питанням, рана голови. У подальшому лейтенант поліції Т. Мелованова залишила медичний заклад, відмовившись від госпіталізації та отримання необхідної медичної допомоги.

За висновком службового розслідування, капітан поліції ОСОБА_18 , лейтенант поліції Т. Мелованова та старший лейтенант поліції С. Граматік, після події за їх участю через спецлінією « 102» про подію не проінформували та не склали відповідні письмові рапорти на ім`я своїх безпосередніх керівників, чим грубо порушили пунктів 6, 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, а також не повідомили про подію заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Білгород-Дністровського РВП підполковника поліції ОСОБА_22 .

Наведені дії капітана поліції ОСОБА_18 , лейтенанта поліції ОСОБА_13 та старшого лейтенанта поліції С. Граматіка також унеможливили своєчасне з`ясування усіх обставин події за участю працівників поліції.

Крім того, наказом ГУНП в Одеській області № 225 о/с від 06.03.2023 на період проведення службового розслідування було відсторонено від виконання службових обов`язків лейтенанта поліції ОСОБА_13 та зобов`язано начальника Білгород-Дністровського РВП вилучити у вказаних вище посадових осіб службові посвідчення, спеціальні нагрудні знаки та табельну вогнепальну зброю; визначено робочим місцем позивача на час проведення службового розслідування приміщення Білгород-Дністровського РВП, яке знаходиться за адресою: вул. Тимірязєва, 21, м. Білгород-Дністровськ, та ознайомити їх з вимогами цього наказу.

Однак, лейтенант поліції ОСОБА_13 відмовились ознайомлюватись з вимогами наказу ГУНП в області від 06.03.2023 № 225 о/с, про що начальником СКЗ Білгород-Дністровського РВП І.Желєзком, старшими інспекторами СКЗ Білгород-Дністровського РВП В.Сливинським та І.Савченко був складений відповідний акт від 09.03.2023 №63/5302. Текст наказу був надісланий позивачу у додатку «Телеграм» на її особистий телефонний номер. Отже, за висновком службового розслідування, лейтенант поліції ОСОБА_13 відмовилась виконувати вимоги наказу ГУНП в області від 06.03.2023 № 225 о/с та своє службове посвідчення працівника поліції і спеціальний жетон керівництву Білгород-Дністровського РВП не надала, чим грубо порушила вимоги частини першої статті 5 Дисциплінарного статут Національної поліції України та вимоги підпункту 2.2. пункту 2 наказу ГУНП в області № 225 о/с від 06.03.2023.

Також службовим розслідуванням установлено, що 04.03.2023 лейтенант поліції Т.Мелованова на своє робоче місце, розташоване у адміністративній будівлі відділення поліції № 2 Білгород-Дністровського РВП не прибула, тобто не вийшла на службу без поважних причин, про що т.в.о. начальника Відділення поліції №2 Білгород-Дністровського РВП С.Павловим, начальником сектору превенції Відділення поліції №2 Білгород-Дністровського РВП Є.Зубаком та старшим інспектором черговим ЧЧ Відділення поліції №2 Білгород-Дністровського РВП О.Татаровим було складено акт невиходу на службу без поважних причин, який 07.03.2023 зареєстровано у службі діловодства ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП за № 63.2/1306. Додатково факт відсутності на службі лейтенанта поліції ОСОБА_13 підтверджується поясненнями заступника начальника відділення поліції № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в області капітаном поліції С. Павловим, який станом на 04.03.2023 тимчасово виконував обов`язки начальника вказаного відділу поліції.

У той же час, 04.03.2023 о 13:00 лейтенант поліції Т. Мелованова прибула до готелю «Новий готель Бороко», розташованого по вул. Шабська, 102, в м. Білгород-Дністровський та заселилась до кімнати №9. Факт перебування 04.03.2023 лейтенанта поліції ОСОБА_13 у вказаному готелі підтверджується відповідним записом у журналі реєстрації прибуття-убуття мешканців готелю та відеозаписом HCVR_ch4_main_2615_2825.

Натомість у своїх поясненнях від 06.03.2023 та від 15.03.2023 лейтенант поліції ОСОБА_13 стверджує, що 04.03.2023 до 17:00 та до 18:15 відповідно, перебувала на службі, і лише по завершенню служби відправилась до м. Білгород-Дністровського, що не відповідає дійсності. Зокрема, в поясненнях лейтенант поліції Т. Мелованова зазначила, що вона 04.03.2023 у розважальних закладах на території м. Білгород-Дністровський вона не відпочивала, алкогольних напоїв не вживала. Також, остання акцентувала увагу на тому, що 04.03.2023 вона перебувала на своєму робочому місці, розташованому у адміністративній будівлі ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в області до 17:00 і лише після завершення служби вона поїхала до м. Білгород-Дністровський по своїх справах, у тому числі заселилась до готелю. При повторному опитуванні, лейтенант поліції Т. Мелованова зазначила, що 04.03.2023 перебувала на робочому місці до 18:15. Однак, дисциплінарна комісія встановила, що лейтенант поліції Т. Мелованова 04.03.2023 на службу без поважних причин не вийшла, про причини невиходу керівництву не повідомила, та вже о 13:00 заселилась до готелю «Новий готель Бороко», розташованому по вул. Шабській в м. Білгород-Дністровський.

З цього дисциплінарна комісія виснувала, що дії лейтенанта поліції ОСОБА_13 є спробою ввести дисциплінарну комісію в оману, проявленням нещирості під час надання письмових пояснень та спробою уникнути відповідальності за порушення службової дисципліни.

Відтак дисциплінарна комісія уважала, що зазначеними діями позивач порушила вимоги пункту 2 наказу Національної поліції України від 09.08.2022 № 568 «Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану», частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, пункту 4.1 розділу IV Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в Одеській області від 01.02.2021 № 177.

Дисциплінарна комісія обставиною, що пом`якшує відповідальність лейтенанта поліції ОСОБА_13 , визнала її попередню бездоганну поведінку, разом з цим обставин, що обтяжує відповідальність поліцейського не було встановлено.

На підставі висновку службового розслідування, пунктом 1 наказу начальника ГУНП в Одеській області від 24.03.2023 №740 за вчинення грубого дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 3, 4, 5, 6, 13 частини третьої статті 1, частини першої статті 5, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», абзацу 1 пункту 3 розділу ІІІ, пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, пунктів 6, 7 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.20219 № 100, пункту 2 наказу Національної поліції України від 09.08.2022 № 568 «Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану», підпункту 2 пункту 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 № 7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», пункту 4.1 розділу ІV Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в 33 Одеській області, затверджених наказом ГУНП в області від 01.02.2021 № 177, підпункту 2.2. пункту 2 наказу ГУНП в області від 06.03.2023 № 225 о/с «Про відсторонення працівника поліції від виконання службових обов`язків на період службового розслідування», до лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0042253), інспектора з ювенальної превенції відділу превенції Білгород-Дністровського РВП ГУНП в області, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

За змістом наказу, дисциплінарний проступок ОСОБА_1 виразився в такому:

- особистій недисциплінованості;

- недотриманні законів, які регламентують діяльність поліції;

- вчиненні дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки;

- невиходу 04.03.2023 на роботу без поважних причин;

- не інформуванні керівництва про причини відсутності на робочому місці;

- введенні в оману дисциплінарної комісії, проявленні нещирості;

- невжиття заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського;

- не інформуванні безпосереднього керівника про виявлені порушення та про подію за її участю;

- не сприянні керівникові в організації дотримання службової дисципліни;

- не повідомленні про подію за участю поліцейських за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102»;

- невиконанні наказу керівника;

- проявленні нещирості під час надання пояснень в рамках службового розслідування.

Наказом начальника ГУНП в Одеській області від 31.03.2023 №342 о/с «По особовому складу» відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції) Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції з 31.03.2023 лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0042253), інспектора з ювенальної превенції відділу превенції Білгород-Дністровського РВП ГУНП в області.

Уважаючи, що дисциплінарне стягнення застосовано безпідставно, позивач оскаржила вказані накази до суду.

Протиправність оскаржуваних наказів позивач мотивує тим, що дисциплінарних проступків не вчиняла, а висновки службового розслідування не відповідають дійсним обставинам справи.

Зазначає, що висновок службового розслідування про невихід 04.03.2023 на службу без поважних причин є помилковим, оскільки з ранку 04.03.2023 вона перебувала на службі, будучи на закріпленій за нею території обслуговування: у селі Зарічне для проведення профілактичних заходів, в місті Татарбунари, а після отримання в телефонному режимі від безпосереднього керівника начальника відділу превенції Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 вказівки з`явитися до м. БілгородДністровського для участі в проведенні профілактичних заходів серед неповнолітніх прибула до вказаного населеного пункту, де проводила профілактичні заходи серед продавців та неповнолітніх щодо продажу алкогольних напоїв з 14:30 до 18:30 год. По прибуттю до м. БілгородДністровська та після завершення профілактичних заходів вона телефонувала керівнику ОСОБА_3 . При цьому ОСОБА_3 як її безпосередній керівник знала про її місце перебування на службі упродовж дня 04.03.2023, надавала вказівки та погоджувала виконання завдань.

Вказує, що відсутні наказ чи інший організаційно розпорядчий документ керівництва, який би визначав адресу робочого місця позивача та обов`язок працювати і знаходитися тільки за цією адресою, у той час як відповідно до функціональних обов`язків лейтенанта ОСОБА_1 від 20.01.2023 її територією обслуговування є Дивізійська ОТГ та Лиманська ОТГ, тобто територією виконання службових обов`язків поліцейського є дві ОТГ, а підрозділом, де вона проходить службу, є саме Білгород-Дністровське районний відділ поліції ГУНП в Одеській області, проте ніяк не Відділення поліції №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області. Відповідно її керівниками є начальник відділу превенції БілгородДністровського РВП та заступник начальника з превентивної діяльності БілгородДністровського РВП, однак жоден з поліцейських Відділення поліції №2 Білгород-Дністровського РВП не являється її керівником.

З цього вона висновує, що складений т.в.о. начальника Відділення поліції №2 Білгород-Дністровського РВП акт про невихід на службу без поважних причин та надані ним пояснення жодним чином не можуть підтверджувати факт відсутності її на службі. При цьому т.в.о. начальника Відділення поліції №2 Білгород-Дністровського РВП при складенні акту не з`ясовував у позивача та її керівників про обставини перебування позивача службі, а отже акт містить недостовірні відомості про невихід позивача на службу.

В цьому контексті позивач покликається на те, що відповідач перед прийняттям оскаржених наказів не викликав позивача рекомендованим листом чи навіть по телефону для надання пояснень та доказів, позбавивши можливості клопотати про залучення нових документів, додаткових свідчень від причетних осіб, ознайомитися з матеріалами службового розслідування, оскаржити його, користуватися правничою допомогою адвоката.

Також позивач вважає помилковими висновки відповідача про те, що вона вчинила дисциплінарний проступок, не повідомивши керівництво та на спецлінію « 102» про дорожньо-транспортну пригоду, яка трапилась увечері 04.03.2023, та вжила заходів для затримання винуватця дорожньо-транспортної пригоди старшого лейтенанта ОСОБА_4 . Як зазначає позивач, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона отримала тілесні ушкодження та перебувала у непритомному стані, тому вона жодним чином не могла фізично затримати ОСОБА_4 та повідомити на спецлінію « 102» про дорожньо-транспортну пригоду безпосередньо після того, як вона трапилась. Щодо неповідомлення керівництва про дорожньо-транспортну пригоду позивач зазначає, що в момент самої аварії і після неї вона перебувала разом із своїм керівником - начальником відділу превенції Білгород-Дністровського РВП капітаном поліції ОСОБА_3 , а отже остання була обізнана про подію.

Щодо наданих 06.03.2023 та 15.03.2023 в ході службового розслідування письмових пояснень позивач зазначає, що в цей час вона перебувала на стаціонарному лікуванні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відчувала сильний головний біль, неможливість сконцентруватись та часткову втрату пам`яті, тому навіть не пам`ятає, які саме пояснення вона надавала.

Посилається, що при звільненні відповідач не провів належного службового розслідування, не забезпечив позивачу право на захист та можливість оскарження рішення до прямого керівника.

Наведене, на думку позивача, у сукупності доводить протиправність її звільнення.

Відповідачем 09.06.2023 подано відзив на позовну заяву.

За змістом відзиву відповідач не погоджується із доводами позивача та уважає позовні вимоги необґрунтованими. Зазначає, що проведеним службовим розслідуванням в повному обсязі встановлено обставини вчинення позивачем грубого дисциплінарного проступку, який полягав у порушенні вимог пунктів 1, 2, 3, 4, 5, 6, 13 частини 3 статті 1, частини 1 статті 5, частини 5 статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», абзацу 1 пункту 3 розділу ІІІ, пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, пунктів 6, 7 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.20219 № 100, пункту 2 наказу Національної поліції України від 09.08.2022 № 568 «Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану», підпункту 2 пункту 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 № 7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», пункту 4.1 розділу ІV Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в області від 01.02.2021 № 177, підпункту 2.2. пункту 2 наказу ГУНП в області від 06.03.2023 № 225 о/с «Про відсторонення працівника поліції від виконання службових обов`язків на період службового розслідування», що виразилося в особистій недисциплінованості, недотриманні законів, які регламентують діяльність поліції, вчиненні дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, невиходу 04.03.2023 на роботу без поважних причин, не інформуванні керівництва про причини відсутності на робочому місці, введенні в оману дисциплінарної комісії, проявленні нещирості, невжиття заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, не інформуванні безпосереднього керівника про виявлені порушення та про подію за її участю, не сприянні керівникові в організації дотримання службової дисципліни, не повідомленні про подію за участю поліцейських за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102», невиконанні наказу керівника, проявленні нещирості під час надання пояснень в рамках службового розслідування.

Також відповідач зазначає, що службове розслідування проведено у відповідності з вимогами Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, у тому числі від позивача двічі отримано письмові пояснення.

Під час визначення виду стягнення керівником враховано характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу позивача, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку позивача, її ставлення до служби та зроблено висновок про необхідність застосування такого виду стягнення, як звільнення із служби в поліції.

Від позивача 26.07.2023 надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що відповідач у відзиві не навів доводів, які б спростовували зазначені у позові доводи.

Вказує, що 04.03.2023 позивач поїхала до м. Білгород-Дністровська за погодженням із своїм керівником ОСОБА_3 , наданим у телефонному режимі і тому якимось чином попереджувати керівника відділення поліції №2 в м. Татарбунари ОСОБА_7 не була зобов`язана.

Зазначає, що згідно виписки історії із історії хвороби №736/232 вона з 05.03.2023 по 20.03.2023 перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП «Татарбунарська багатофункціональна лікарня» Татарбунарської міської ради, тому письмові пояснення, які надані 06.03.2023 та 15.03.2023, тобто в період протікання хвороби, не могли бути взяті до уваги, оскільки позивач, перебуваючи в лікарні, не могла належним чином реалізувати свої права в рамках проведення службового розслідування.

Також позивач не погоджується із твердженням відповідача про те, що вона відмовилась виконати наказ від 06.03.2023 №225 о/с щодо її відсторонення та не здала службове посвідчення та нагрудний знак. Вказує, що перебуваючи на стаціонарному лікуванні, в телефонному режимі отримала інформацію про те, що 06.03.2023 за наказом ГУНП в Одеській області її відсторонено на період проведення службового розслідування, та вона має здати своє службове посвідчення та нагрудний знак, однак при цьому вона не відмовлялась виконати згаданий наказ, а лише повідомила, що наразі не може цього зробити фізично тому, що перебуває в лікарні, та здасть посвідчення та нагрудний знак одразу після одужання.

Відповідачем 02.08.2023 подані заперечення на відповідь.

На противагу доводам позивача вказує, що наказом БілгородДністровського РВП №310 від 02.08.2021 «Про закріплення працівників ювенальної превенції за територіями обслуговування» позивачу визначено місце несення служби - кабінет №5, який територіально розміщений на території Відділення поліції №2 Білгород-Дністровського РВП, а безпосередній керівник позивача Фатєєва перебувала в Білгород-Дністровську, у зв`язку з чим контроль за прибуттям та залишенням робочого місця здійснювалось кадровим підрозділом відділення поліції №2 Білгород Дністровського РВП та керівником цього відділення поліції. Відповідно до п.3.7 Правил внутрішнього службового (трудового) розпорядку Головного управління Національної поліції в Одеській області, затвердженого наказом ГУНП в Одеській області від 01.02.2021 №177, вихід працівника поліції за межі адміністративної будівлі органу (підрозділу) поліції в робочий час зі службових питань відбувається з відома його безпосереднього керівника. Як вбачається з матеріалів справи та з пояснень самої позивачки при проведенні службового розслідування, будь яких вказівок про залишення робочого місця по службовим питанням, або ж законних на те підстав на залишення службового кабінету не було. Більш того, позивач зазначила в своїх поясненнях наявних в матеріалах службового розслідування, що 04.03.2023 вона з 09:00 до 18:15 перебувала на робочому місці в своєму службовому кабінеті.

Щодо посилань позивача на перебування її на лікарняному під час проведення службового розслідування, відповідач вказує, що виписка з історії хвороби не звільняє позивача від виконання нею службових обов`язків на відміну від листка непрацездатності, якого надано не було.

Так само відповідач заперечує і щодо доводів позивача неможливість виконати наказ від 06.03.2023 № 225 о/с в частині відсторонення її від посади.

При вирішенні цього спору суд виходить з такого.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Статтею 2 Закону №580-VIII передбачено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно із статтями 3, 8 Закону №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами. Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 59 Закону №580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон. Зразки та порядок видання службових посвідчень та спеціальних жетонів затверджує Міністр внутрішніх справ України.

Основні обов`язки поліцейського закріплені частиною 1 статті 18 Закону №580-VIIІ, згідно якої поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно із статтею 64 Закону №580-VIII, особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

За правилами частин 1-2 статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначені Дисциплінарним статутом Національної поліції України, який затверджено Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (далі Дисциплінарний статут, Статут).

Частинами першою, другою статті 1 Статуту унормовано, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4, 5, 6, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції

Так, за змістом статей 11, 12 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. При цьому дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За змістом статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

У статті 14 Дисциплінарного статуту, з-поміж іншого, визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Приписами частин першої та п`ятнадцятої статті 15 Дисциплінарного статуту встановлено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 15 Статуту, кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування. Посадові особи, які перешкоджають діям дисциплінарної комісії, притягаються до відповідальності в порядку, встановленому законодавством.

Частинами 1, 2, 3, 7, 8 статті 17 Дисциплінарного статуту встановлено, що відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) є тимчасовим заходом на час проведення службового розслідування та може бути застосовано до поліцейського у разі, якщо обставини виявленого дисциплінарного проступку унеможливлюють виконання посадових (функціональних) обов`язків ним або іншим поліцейським, а також якщо виконання поліцейським посадових (функціональних) обов`язків перешкоджає встановленню обставин виявленого дисциплінарного проступку.

Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) оформляється письмовим наказом керівника, до повноважень якого належить призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, та не може перевищувати строку, передбаченого для проведення службового розслідування або зазначеного в рішенні суду. Поліцейський має право ознайомитися та отримати копію наказу про відсторонення його від виконання службових обов`язків (посади).

На період відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) у поліцейського вилучається службове посвідчення, спеціальний нагрудний знак, табельна вогнепальна зброя та спеціальні засоби. Під час відсторонення від виконання службових обов`язків (посади) поліцейський зобов`язаний перебувати на робочому місці, визначеному керівником, до повноважень якого належить призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, та сприяти проведенню службового розслідування.

За змістом статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Згідно із статтею 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Ці положення Закону деталізовані в Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 і зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807 (далі Порядок ).

Зокрема, пунктом 4 розділу V Порядку визначено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Пунктом 7 розділу IV Порядку передбачено, що кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування. Відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

Пунктами 2 - 9 розділу VI Порядку визначено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування, в тому числі: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; пояснення поліцейського та інших осіб щодо обставин справи, документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначається, зокрема, висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку.

Висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника. Враховуючи думку членів дисциплінарної комісії та на підставі поданих матеріалів службового розслідування уповноважений керівник може прийняти рішення про накладення на поліцейського іншого виду дисциплінарного стягнення, що відрізняється від запропонованого дисциплінарною комісією.

За правилами статті 21 та частин 1-2 статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Суд констатує, що проведення службового розслідування та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності було здійснено під час дії воєнного стану в Україні.

У зв`язку з цим суд також враховує, що Дисциплінарний статут доповнено розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану» (статті 26 - 31) згідно із Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» №2123-IX від 15.03.2022, який набрав чинності 01.05.2022.

Так, статтею 26 Дисциплінарного статуту установлено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів. До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.

Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським, стосовно якого призначено службове розслідування, вчинено інший дисциплінарний проступок, обставини його вчинення підлягають перевірці уповноваженою особою під час проведення такого службового розслідування.

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.

Статтею 27 Дисциплінарного статуту установлено, що під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

У разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації. За наявної можливості надсилання виклику поштовим зв`язком здійснюється рекомендованим листом на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника. Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою.

Виклик, який надіслано поштовим зв`язком, вважається таким, що отриманий поліцейським, на четвертий календарний день з дня його відправлення. Виклик, надісланий з використанням електронної комунікації, вважається таким, що отриманий поліцейським, на другий день з дня його відправлення. Якщо поліцейський, викликаний уповноваженою особою у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень, про що уповноваженою особою складається акт.

Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) на час проведення службового розслідування у період дії воєнного стану унормовано статтею 28 Дисциплінарного статуту, відповідно до якої у період дії воєнного стану на час проведення службового розслідування за рішенням керівника, який його призначив, на поліцейського, стосовно якого було прийнято рішення про відсторонення від виконання службових обов`язків (посади), може бути покладено тимчасове виконання обов`язків за іншою посадою.

Рішення про покладення тимчасового виконання обов`язків приймається з обов`язковим урахуванням обставин можливого вчиненого дисциплінарного проступку та його тяжкості, а також можливості відстороненого поліцейського під час тимчасового виконання обов`язків за іншою посадою впливати на хід проведення службового розслідування. У разі прийняття рішення про покладення на відстороненого поліцейського тимчасового виконання обов`язків за іншою посадою службове посвідчення, спеціальний нагрудний знак, табельна вогнепальна зброя та спеціальні засоби в нього не вилучаються.

Особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану встановлені статтею 29 Дисциплінарного статуту.

Так, у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь не застосовується до поліцейських, які мають первинне спеціальне звання рядовий поліції.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь і вчинив новий дисциплінарний проступок, до нього знову може бути застосовано дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь.

Дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.

У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

Протягом 10 днів з дня підписання наказу про застосування дисциплінарного стягнення прямий керівник посадової особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, має право його пом`якшити, застосувати суворіше дисциплінарне стягнення або звільнити поліцейського від дисциплінарної відповідальності, якщо встановить невідповідність такого стягнення ступеню тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та вини.

Із наведених правових норм слідує, що службова дисципліна полягає у дотриманні (виконанні) законодавчих і підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного поліцейського, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників.

Обов`язок дотримуватися етичних, правових і службово-дисциплінарних норм поведінки, загальнолюдських цінностей, які спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству, є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків і причинного зв`язку між ним та дією (бездіяльністю) порушника дисципліни, свідоме допущення настання несприятливих наслідків унаслідок вчинення поліцейським певних дій чи бездіяльності.

Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого вирішується питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому таке рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду дисциплінарного стягнення.

Отже, службовим розслідуванням має бути встановлено, зокрема, наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) воно було призначено, в чому полягали незаконні дії особи, до яких негативних наслідків це призвело, встановити причинно-наслідковий зв`язок між такими негативними наслідками та протиправними діями особи.

Надаючи оцінку доводам сторін щодо правомірності прийняття оскаржуваних позивачем наказів, суд перш за все зауважує, що виходячи з приведених вище законодавчих приписів, службова дисципліна поліцейського полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

При цьому в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Суд звертає увагу, що дотримання вище зазначених вимог Дисциплінарного статуту та Присяги є обов`язком кожного поліцейського не залежно від того перебуває він під час виконання службових обов`язків чи у позаслужбовий час, що пов`язане з особливостями проходження служби в Національній поліції України.

Працівник поліції, керуючись Присягою, відповідно до службового обов`язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе моральне зобов`язання бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин чесним і непідкупним, відданим інтересам служби.

Як вбачається з матеріалів справи, службовим розслідуванням встановлено наявність у діях позивача складу дисциплінарного проступку, який фактично та у стислому вигляді полягав у тому, що вона:

- не вийшла 04.03.2023 на службу без поважних причин та не повідомила керівництво про причини відсутності на робочому місці;

- не повідомила про подію за участю поліцейських за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» та керівництву і не вжила заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського;

- не виконала наказ керівника щодо відсторонення її від служби;

- повідомила неправдиві відомості в ході службового розслідування.

Цими ж діями позивач перешкодила іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки (щодо розслідування дорожньо-транспортної пригоди), а керівнику організувати дотримання службової дисципліни; крім того, перешкодила проведенню службового розслідування.

Тобто, позивачем були порушені вимоги вищенаведених пунктів 1, 2, 3, 4, 5, 6, 13 частини третьої статті 1, частини першої статті 5, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», абзацу 1 пункту 3 розділу ІІІ, пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, наказу ГУНП в Одеській області від 06.03.2023 № 225 о/с «Про відсторонення працівника поліції від виконання службових обов`язків на період службового розслідування», а також:

- пунктів 6, 7 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.20219 № 100, відповідно до яких поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події. Поліцейський у разі самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно, але не пізніше 24 годин рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки;

- пункту 2 наказу Національної поліції України від 09.08.2022 № 568 «Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану», згідно з яким установлено тимчасово, на період дії воєнного стану, для поліцейських, зокрема, ГУНП в Одеській області шестиденний робочий тиждень, скасувавши вихідний день - суботу;

- підпункту 2 пункту 2 наказу ГУНП в Одеській області від 03.01.2023 № 7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», відповідно до якого на особовий склад ГУНП покладено обов`язок сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені та вчинені порушення, в тому числі іншими працівниками поліції;

- пункту 4.1 розділу ІV Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в 33 Одеській області, затверджених наказом ГУНП в Одеській області від 01.02.2021 №177, згідно з яким у разі відсутності на роботі працівник поліції повинен невідкладно повідомити свого безпосереднього керівника у письмовій формі (рапортом), засобами електронного чи телефонного зв`язку або іншим доступним способом про причини відсутності на роботі, медичний заклад де проходить лікування та приблизний термін лікування.

На думку суду, сам факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку достатньо повно установлений в ході службового розслідування, а також підтверджений в ході судового розгляду.

При цьому, службове розслідування проведено відповідачем з дотриманням установленої законодавством процедури, тому числі від позивача двічі (06.03.2023 та 15.03.2023) відібрано письмові пояснення, а отже забезпечено реалізацію прав позивача на захист.

Безпосередньо щодо вчинення позивачем проступку встановлено таке.

Так, місцем несення позивачем служби є кабінет №5, який територіально розміщений в приміщенні Відділення поліції №2 Білгород-Дністровського РВП, що знаходиться в м. Татарбунари, відповідно до наказу БілгородДністровського РВП №310 від 02.08.2021 «Про закріплення працівників ювенальної превенції за територіями обслуговування». Згідно ж з функціональними обов`язками інспектора з ювенальної превенції відділу превенції Білгород-Дністровського РВП лейтенанта поліції Мелованової Т.І. територією обслуговування позивача визначено території Дивізійської та Лиманської ОТГ.

В ході службового розслідування позивач 06.03.2023 та 15.03.2023 надала дисциплінарній комісії письмові пояснення.

У поясненнях від 06.03.2023 позивач стверджувала, що 04.03.2023 вона перебувала на своєму робочому місці, розташованому у адміністративній будівлі Відділення поліції № 2 Білгород-Дністровського РВП з 09:00 до 17:00, а після цього поїхала до м. Білгород-Дністровський у особистих справах та заселилась там до готелю «Бароко».

Натомість у поясненнях від 15.03.2023 позивач вже зазначила, що на робочому місці вона перебувала до 18:15.

В ході судового розгляду під час судового засідання 30.08.2023 позивач зазначила, що 04.03.2023 вона взагалі не заходила до приміщення Відділення поліції № 2 Білгород-Дністровського РВП, де знаходиться її службовий кабінет, проте виконувала службові обов`язки на території обслуговування, а також у м. Білгород-Дністровську.

Слід відмітити, що під час службового розслідування позивач, по-перше, стверджувала, що знаходилась в той день на робочому місці, а по-друге, про виконання службових обов`язків на території обслуговування вона зазначила лише у позовній заяві, поданій до суду.

Допитаний як свідок ОСОБА_2 , який на той час виконував обов`язки т.в.о. начальника Відділення поліції №2 Білгород-Дністровського РВП, пояснив, що на підставі запиту члена дисциплінарної комісії у проміжку часу між 05.03.2023 та 07.03.2023 було здійснено перевірку обставин перебування 04.03.2023 позивача на службі та встановлено, що в зазначений день позивач не перебувала у будівлі, у зв`язку з цим був складений відповідний акт про невихід на службу без поважних причин. Як зазначив свідок, факт відсутності позивача на службі був встановлений за наслідками дослідження записів камер відеоспостереження, установлених в будівлі Відділення поліції №2 Білгород-Дністровського РВП.

Свідок ОСОБА_3 , яка на той час була безпосереднім керівником позивача, пояснила, що позивач про вихід чи невихід на службу 04.03.2023, а також щодо здійснення будь-яких заходів на території обслуговування їй безпосередньо не повідомляла, натомість приблизно в обідній час зателефонувала та повідомила, що прибула в м. Білгород-Дністровський для підписання керівництвом документів. Оскільки керівництво до 06.03.2023 було відсутнє та підпис і візування документів були неможливими, ОСОБА_3 відповіла ОСОБА_1 , щоби вона йшла працювати. Надалі ОСОБА_1 подзвонила їй о 18:30 та сказала, що не виявила правопорушень щодо неповнолітніх. Також ОСОБА_3 пояснила, що 04.03.2023 не надавала будь-яких вказівок ОСОБА_1 про те, де саме та які заходи згідно з її службовими обов`язками здійснювати.

Будь-яких належних та допустимих доказів того, що нею 04.03.2023 вживались заходи та виконувались службові обов`язки поза межами робочого місця на визначеній функціональними обов`язками чи наказами керівництва території обслуговування - позивачем не надано, зокрема, й тих, які передбачені Інструкцією з організації роботи підрозділів ювенальної превенції Національної поліції України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 19.12.2017 № 1044 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 07.06.2018 за № 686/32138.

З урахуванням приписів частини першої статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, а також положень наказу Національної поліції України від 09.08.2022 № 568 «Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану», Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в Одеській області від 01.02.2021 № 177 можна виснувати, що поліцейський повинен знаходитись на робочому місці (місці несення служби), а перебування в робочий час поза його межами зі службових питань відбувається з відома безпосереднього керівника поліцейського; на час дії воєнного стану субота для поліцейських ГУНП в Одеській області є робочим днем, який триває з 09:00 до 15:15 год.

Сукупністю зібраних дисциплінарною комісією доказів було з належним ступенем достовірності встановлено, що позивач протягом усього дня 04.03.2023 не знаходилась на робочому місці і дозволу на перебування поза його межами від безпосереднього керівника не отримувала.

Ці ж обставини фактично підтвердились і в ході судового розгляду.

Отже, тим самим позивач порушила вимоги частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, а також положення наказу Національної поліції України від 09.08.2022 № 568 «Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану» та Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в Одеській області від 01.02.2021 № 177, тобто вчинила дисциплінарний проступок.

Крім того, позивач 06.03.2023 та 15.03.2023 надала дисциплінарній комісії неправдиві пояснення щодо перебування на робочому місці протягом усього дня 04.03.2023 та прибуття до м.Білгород-Дністровська вже після закінчення робочого дня.

У той же час, службовим розслідуванням встановлено, та підтверджено в ході судового розгляду, що позивач 04.03.2023 взагалі не була на робочому місці та прибула до м.Білгород-Дністровська в обідню перерву, де і залишалась до кінця дня.

Наведене цілком правомірно кваліфіковано відповідачем як дисциплінарний проступок та порушення вимог статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту та пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, відповідно до яких кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування, а надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

Щодо неповідомлення про подію за участю поліцейських за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» та керівництву і не вжиття заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, то позивач фактично цих обставин не спростовує.

Надаючи пояснення дисциплінарній комісії, позивач повідомила, що нікого не повідомляла про подію, зазначивши, що це відбулось з двох підстав: по-перше, одразу після ДТП позивач знаходилась у непритомному стані, а по-друге, в подальшому не повідомляла про подію, оскільки служить в поліції і не хотіла розголосу щодо дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи наведене, суд погоджується з висновком відповідача, що тим самим позивач порушила вимоги статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статті 1 Дисциплінарного статуту, Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.20219 № 100 та наказу ГУНП в Одеській області від 03.01.2023 №7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», тобто вчинила дисциплінарний проступок.

Щодо невиконання наказу керівника щодо відсторонення позивача від служби, то службовим розслідуванням було встановлено, що позивач відмовилась ознайомлюватись із наказом, про що 09.03.2023 був складений відповідний акт, а в подальшому не вчиняла дій по його виконанню, якими мали бути здача службового посвідчення, спеціального нагрудного знаку та табельної вогнепальної зброї.

В ході судового розгляду з`ясовано, що службове посвідчення та спеціальний нагрудний знак позивач здала вже після завершення службового розслідування при ознайомленні із наказом від 24.03.2023 №740 про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Також позивач не заперечує, що була своєчасно сповіщена про відсторонення її від служби.

У той же час, частинами 1, 4, 8 статті 70 Закону №580-VIII установлено, що поліцейський, щодо якого проводиться службове розслідування, може бути відсторонений від виконання службових обов`язків у порядку, визначеному Дисциплінарним статутом Національної поліції України. Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків є тимчасовим недопущенням поліцейського до виконання обов`язків за займаною посадою. Поліцейський вважається відстороненим від виконання службових обов`язків з дня видання відповідного наказу до дня видання наказу про допуск до виконання службових обов`язків за займаною посадою. На період відсторонення від виконання службових обов`язків (посади) у поліцейського вилучається службове посвідчення, спеціальний нагрудний знак і табельна вогнепальна зброя. Службове посвідчення та спеціальний нагрудний знак поліцейського, відстороненого від виконання службових обов`язків (посади), зберігаються в його безпосереднього керівника.

Аналогічні приписи викладені також у статті 17 Дисциплінарного статуту та в розділі ІІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, якими також визначено, що відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) оформляється письмовим наказом керівника, до повноважень якого належить призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, та не може перевищувати строку, передбаченого для проведення службового розслідування або зазначеного в рішенні суду. Поліцейський має право ознайомитися та отримати копію наказу про відсторонення його від виконання службових обов`язків (посади). На період відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) у поліцейського вилучається службове посвідчення, спеціальний нагрудний знак, табельна вогнепальна зброя та спеціальні засоби. Під час відсторонення від виконання службових обов`язків (посади) поліцейський зобов`язаний перебувати на робочому місці, визначеному керівником, до повноважень якого належить призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, та сприяти проведенню службового розслідування.

Суд звертає увагу, що позивач, звертаючись із позовом, не навела доводів в обґрунтування помилковості висновків відповідача про невиконання нею наказу про відсторонення виконання службових обов`язків.

Лише у відповіді на відзив представник позивача послався на наявність поважних причин невиконання наказу, в якості яких ним зазначено перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 05.03.2023 по 20.03.2023 в хірургічному відділенні КНП «Татарбунарська багатофункціональна лікарня» Татарбунарської міської ради.

Крім того, обставинами перебування на стаціонарному лікуванні з 05.03.2023 по 20.03.2023 позивач обґрунтовує також свої доводи про неповноту проведеного службового розслідування внаслідок порушення її права на захист і додатково покликається на те, що надані нею у період, коли вона перебувала на лікуванні, письмові пояснення не можуть бути взяті до уваги, оскільки надані під час хвороби.

Однак ці доводи не можуть бути взяті до уваги, виходячи з наступного.

За змістом приписів пункту 16 частини 1 статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105-XIV (із змінами); пункту 2 Порядку організації ведення Електронного реєстру листків непрацездатності та надання інформації з нього, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 328 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2021 № 323); наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01 червня 2021 року № 1066 «Деякі питання формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність та проведення їхньої перевірки», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.12.2001 за № 1005/6196 та затверджених ним Порядку формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я та Інструкції по роботі з медичними висновками про тимчасову непрацездатність в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я та листками непрацездатності на період дії перехідної моделі; Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженій наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2001 №455, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 04.12.2001 за № 1005/6196, Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженій наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 №532/274/136-ос/1406, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 17.11.2004 за №1456/10055, Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 036/о «Журнал реєстрації листків непрацездатності», затвердженій наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.02.2012 № 110, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 28.04.2012 за № 685/20998, Порядку організації експертизи тимчасової втрати працездатності, затвердженому наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.04.2008 № 189, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 04.07.2008 за №589/15280 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.06.2021 №1066), єдиним офіційним документом, що дозволяє бути відсутнім на роботі у зв`язку із хворобою (є підставою для звільнення від роботи) є листок непрацездатності, який із 01 жовтня 2021 року формується виключно програмними засобами Електронного реєстру листків непрацездатності як електронний документ на підставі медичного висновку про тимчасову непрацездатність, сформованого в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я.

Позивачем на підтвердження своїх доводів щодо перебування на стаціонарному лікуванні надано «Довідку про тимчасову непрацездатність військовослужбовця, співробітника МВС України» форми 095/о, яка видана КНП «Татарбунарська багатофункціональна лікарня» Татарбунарської міської ради 17.08.2023 за №327; виписку з історії хвороби №736/232; медичну карту стаціонарного хворого №736/232; Витяг з Електронного реєстру листків непрацездатності від 04.09.2023, індексний №4946 5394 3295 1943.

Однак вказані документи не є тими документами, які відповідно до діючого законодавства підтверджують тимчасову непрацездатність та є підставою для звільнення від роботи.

Більше того, Витягом з Електронного реєстру листків непрацездатності від 04.09.2023 підтверджується, що позивачу видавався листок непрацездатності №7737505-1, відповідно до якого період тимчасової непрацездатності позивача становив з 21.03.2023 по 30.03.2023, а інформація щодо видачі позивачу листка непрацездатності в період з 05.03.2023 по 20.03.2023 відсутня в цьому Реєстрі.

Таким чином, судом з`ясовано, що документи, які підтверджують тимчасову непрацездатність позивача з 05.03.2023 по 20.03.2023 відсутні.

При цьому позивач у судовому засіданні повідомила, що пояснення у неї відбирались в м.Одесі та в м.Татарбунари (у неї вдома), що свідчить про те, що позивач щонайменше 06.03.2023 та 15.03.2023 знаходилась поза межами закладу, де вона, за її твердженням, проходила стаціонарне лікування.

Тому доводи позивача про неможливість врахування наданих нею 06.03.2023 та 15.03.2023 пояснень та поважність причин невиконання вимог законодавства і наказу керівника є помилковими і не приймаються судом.

Посилання позивача на те, що її не викликали рекомендованим листом або телефоном для надання пояснень та доказів, що позбавило можливості клопотати про залучення нових документів, додаткових свідчень від причетних осіб, ознайомитися з матеріалами службового розслідування, оскаржити його, користуватися правничою допомогою адвоката також не приймаються судом до уваги з огляду на факт надання нею двічі письмових пояснень в ході службового розслідування. При цьому позивачем жодним чином не обґрунтовано, що їй перешкоджало скористатись правничою допомогою адвоката та надати докази на підтвердження правомірності її дій. Суд зауважує, що позивач не надала також і в ході судового розгляду належних, достовірних та допустимих доказів правомірності тієї своєї поведінки, яка розцінена відповідачем як дисциплінарний проступок.

Доводи позивача про порушення її права на захист та права оскаржити наказ про застосування дисциплінарного стягнення, яке полягало у тому, що її не ознайомили з наказом про звільнення, затвердженим висновком службового розслідування та матеріалами службового розслідування, є такими, що не ґрунтуються на приписах Дисциплінарного статуту та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, Положенню про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, а також суперечать обставинам справи, позаяк позивач не заперечує факту ознайомлення 29.03.2023 з наказом від 24.03.2023 №740 в частині притягнення її до дисциплінарної відповідальності та застосування стягнення у вигляді звільнення зі служби. Крім того, відсутні докази звернення позивача до дисциплінарної комісії з метою ознайомлення з висновком службового розслідування та його матеріалами, у той час як ознайомлення поліцейського з такими висновками та матеріалами відбувається не автоматично, а лише за письмово оформленим волевиявленням поліцейського, стосовно якого проводилося службове розслідування.

За таких обставин суд вважає, що службовим розслідуванням належним чином встановлено наявність у діях позивача складу дисциплінарного проступку, який полягав у тому, що вона не вийшла 04.03.2023 на службу без поважних причин та не повідомила керівництво про причини відсутності на робочому місці; не повідомила про подію за участю поліцейських за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» та керівництву і не вжила заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського; не виконала наказ керівника щодо відсторонення її від служби; повідомила неправдиві відомості в ході службового розслідування, чим перешкоджала проведенню службового розслідування.

Такі дії позивача дисциплінарна комісія цілком справедливо розцінила як порушення вимог пунктів 1, 2, 3, 4, 5, 6, 13 частини 3 статті 1, частини 1 статті 5, частини 5 статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», абзацу 1 пункту 3 розділу ІІІ, пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, пунктів 6, 7 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.20219 № 100, пункту 2 наказу Національної поліції України від 09.08.2022 № 568 «Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану», підпункту 2 пункту 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 № 7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», пункту 4.1 розділу ІV Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в області від 01.02.2021 № 177, підпункту 2.2. пункту 2 наказу ГУНП в області від 06.03.2023 № 225 о/с «Про відсторонення працівника поліції від виконання службових обов`язків на період службового розслідування».

Як визначено частиною 2 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію», підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Виходячи з правового регулювання спірних відносин, поняття «службова дисципліна» містить в собі не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Варто зазначити, що зі змісту Присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції висновується, що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції.

Тобто поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

На думку суду, сам факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку достатньо повно установлений в ході службового розслідування, у тому числі і поясненнями самого позивача.

Також суд враховує, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022, з 5:30 год 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації, який не завершився і на час розгляду цієї справи.

За змістом статті 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження. Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, днем завершення службового розслідування є день підписання наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності або довідки про відсутність в діях поліцейського дисциплінарного проступку, яка підлягає реєстрації в органі поліції.

Статтею 29 Дисциплінарного статуту визначені особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану.

Так, у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції (частина 2 статті 29 Дисциплінарного статуту).

Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь не застосовується до поліцейських, які мають первинне спеціальне звання рядовий поліції.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь і вчинив новий дисциплінарний проступок, до нього знову може бути застосовано дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь.

Дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.

У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

Протягом 10 днів з дня підписання наказу про застосування дисциплінарного стягнення прямий керівник посадової особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, має право його пом`якшити, застосувати суворіше дисциплінарне стягнення або звільнити поліцейського від дисциплінарної відповідальності, якщо встановить невідповідність такого стягнення ступеню тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та вини.

У разі застосування до поліцейського інших заходів дисциплінарного впливу, не пов`язаних із застосуванням дисциплінарного стягнення, прямий керівник посадової особи, яка призначила службове розслідування, має право переглянути це рішення шляхом видання наказу про притягнення цього поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Отже, відповідно до цієї правової норми під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Суд наголошує, що законодавством регламентовано обов`язок осіб, які проходять службу в органах поліції неухильно, сумлінно та відповідально виконувати покладені на них завдання.

Водночас проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.

При цьому законодавством регламентовано спеціальний режим органів поліції у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України та в умовах воєнного стану.

Разом з тим, особа, яка заступає на службу до органів поліції та приймає відповідну Присягу, бере на себе зобов`язання виконувати покладені на неї функції та завдання, зокрема, в умовах воєнного стану, та повинна усвідомлювати і розуміти специфіку проходження служби в поліції, яка зумовлює вищенаведені підвищені вимоги до кожного поліцейського, якими він не може нехтувати за жодних обставин.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт вчинення дисциплінарного проступку, під чим слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Верховний Суд у своїй постанові від 21.09.2018 у справі №824/227/17-а зазначив, що «... Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.»

Отже, обрання виду стягнення є дискреційним повноваженням роботодавця, однак така дискреція має бути обґрунтованою.

З цього суд висновує, що Дисциплінарний статут наділив керівника певним розсудом при обрані виду дисциплінарного стягнення, поставивши за умову обґрунтування вибору на підставі юридичних фактів, які відповідають таким критеріям доказування, як належність, допустимість, достовірність та достатність.

До того ж, з норми статті 29 Дисциплінарного статуту не вбачається заборони, у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який не мав дисциплінарного стягнення, неможливості застосування такого дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби.

При цьому, конкретний вид дисциплінарного стягнення обирається за результатами з`ясування обставин проступку та одержання письмових пояснень від особи, яка його вчинила, залежно від ступеню вини та тяжкості проступку.

З огляду на викладене, суд вважає, що виходячи з встановлених обставин цієї справи, відповідачем було дотримано вимог щодо відповідності оскаржуваних наказів критеріям статті 2 КАС України, адже згідно зібраних у справі доказів вбачається, що під час прийняття оскаржуваних наказів керівником було у повній мірі враховано характер і тяжкість вчиненого порушення, службову характеристику позивача та наявність/відсутність обставин, які обтяжують і пом`якшують відповідальність, зокрема вчинення позивачем саме грубого дисциплінарного проступку, та сформовано об`єктивний висновок про необхідність застосування до позивача дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено суду правомірності застосування до позивача виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції, а тому у задоволенні цього позову необхідно відмовити у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено повністю, то суд не стягує на користь позивача судові витрати.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано 20.09.2023.

Суддя А.С. Пекний