Справа № 620/672/23
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/672/23 Суддя (судді) першої інстанції: Клопот С.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

18.01.2023 до Чернігівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку в якому просить: визнати діяльність Начальника Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку протиправною щодо не розгляду по суті звернення позивача від 05.12.022 вх. за №4753; визнати порушеним право позивача з боку Начальника Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку щодо не розгляду по суті звернення від 05.12.022 вх. за №4753; зобов`язати Начальника Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку розглянути звернення позивача від 05.12.2022 вх. за №4753, з урахуванням вимог статей 15, 19 Закону України «Про звернення громадян» та надати на нього відповідь у строк визначений законом; зобов`язати Начальника Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку розглянути звернення позивача від 05.12.022 вх. за №4753, належним чином з наданням відповіді на кожне питання окремо, відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян".

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач його звернення від 21.11.2022 не було розглянуто, відповіді на питання не були надані.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду (постановлене у спрощеному позовному провадженні) від 29.03.2023 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, оскільки відповідач листом від 07.12.2022 надав відповідь позивачу, яка є аргументованою та з приводу усіх питань щодо здійснення нарахуванню позивачу та виплати компенсації втраченої частини доходів через порушення встановлених строків виплати індексації грошових доходів.

Позивач, не погоджуючись з судовими рішеннями, подав апеляційну скаргу, в якій наголошено про незгоду з висновками суду та містить прохання про скасування рішення суду через порушення норм матеріального та процесуального права, і прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апелянт наголосив, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини у справі, порушено принцип змагальності сторін, оскільки позивач не отримував відзив відповідача на позов.

Крім того, апелянт вважає, що помилковим є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав щодо задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача розглянути його звернення від 21.11.2022 з урахуванням вимог ч.2 ст. 15 та ст.19 Закону України «Про звернення громадян».

Справу розглянуто у порядку письмового провадження.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, яким підтримано висновки суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Обставини встановлені судом.

21.11.2022 позивач звернувся до Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку зі зверненням, в якому просив надати відповідь на питання: здійснити нарахування йому та виплату компенсації втраченої частини доходів, через порушення встановлених строків виплати індексації грошових доходів; повідомити про суму компенсації та строк іі виплати; вказану компенсацію перерахувати на його картковий рахунок; надати деталізовану довідку-розрахунок компенсації (а.с.13).

07.12.2022 Чернігівський зональний відділ Військової служби правопорядку надав позивачу відповідь листом за вих. № 826/3386/ФЕС, в якому, посилаючись на чинне законодавство, повідомлено позивача, що здійснити нарахування та виплати компенсації втраченої частини доходів через порушення встановлених строків виплати індексації грошових доходів є спірним питанням через відсутність механізму нарахування та виплати індексації за попередні роки (а.с.6).

Вказані обставини підтверджені належним, достатніми та допустимими доказами і не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до положень ч.1-4 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно вимог ч.1-4 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що заяви органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Частиною 4 статті 15 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Висновки суду.

Матеріалами справи підтверджено, що лист відповідача на звернення позивача від 21.11.22 є аргументованою відповіддю з урахуванням питань, які були визначенні позивачем такими, на які він бажає, щоб йому була надана відповідь, оскільки відповідь має посилання на норми закону і роз`яснення щодо неможливості здійснити нарахування та виплати компенсації втраченої частини доходів через порушення встановлених строків виплати індексації грошових доходів, а саме через відсутність механізму нарахування та виплати такої індексації за попередні роки.

Таким чином, з урахування відмови у нарахування та виплати такої індексації, логічним є те, що відповідач не може надати відповідь щодо строків, розміру, часу перерахування цих коштів.

Враховуючи зміст звернення та листа відповідача від 07.12.2022, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем, у відношенні позивача, не було допущено порушення вимог та приписів ст. 15, 19 Закону України «Про звернення громадян».

Апелянтом вказане не спростовано.

Відповідно до ч.1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, доводи апелянта колегія суддів вважає такими, що не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Крім того, надаючи оцінку всім іншим доводам апелянта, судова колегія наголошує що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263, п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель