Справа № 380/2844/22
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 вересня 2023 року

м. Київ

справа №380/2844/22

адміністративне провадження № К/990/26678/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мацедонської В.Е.,

суддів - Смоковича М.І., Радишевської О.Р.,

перевіривши касаційну скаргу Київської обласної прокуратури

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року

та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року у справі №380/2844/22 за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Київської обласної прокуратури, у якому просив стягнути з Київської обласної прокуратури середній заробіток за час затримки виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року у справі №380/6761/20 про поновлення на роботі за період з 11 листопада 2020 року по 09 січня 2022 року у розмірі 444299, 93 грн, без утримання податків й інших обов`язкових платежів.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з Київської обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року у справі №380/6761/20 за період з 11 листопада 2020 року по 12 січня 2021 року включно у сумі 63032,17 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із оскаржуваними судовими рішеннями, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Ухвалами Верховного Суду від 14 березня 2023 року, від 05 травня 2023 року та від 26 червня 2023 року касаційну скаргу Київської обласної прокуратури повернуто скаржнику.

26 липня 2023 року Київська обласна прокуратура повторно звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 14 серпня 2023 року визнано неповажними підстави пропуску Київською обласною прокуратурою строку на касаційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року у справі №380/2844/22, касаційну скаргу Київської обласної прокуратури залишено без руху з установленням відповідачу строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів на обґрунтування вказаної заяви, а також уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 КАС України підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України), з належним її обґрунтуванням.28 серпня 2023 року від скаржника надійшла заява про усунення недоліків разом із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження та касаційною скаргою у новій редакції.

Так скаржник зазначив, що вперше касаційну скаргу подано 03 березня 2023 року, тобто у межах строку касаційного оскарження. Проте ухвалою Верховного Суду від 14 березня 2023 року касаційну скаргу Київської обласної прокуратури повернуто на підставі п. 4 частини 5 статті 332 КАС України. Вказаною ухвалою роз`яснено право на повторне звернення до суду касаційної інстанції після повернення касаційної скарги. Вказану ухвалу отримано скаржником 17 березня 2023 року. У межах розумного строку Київська обласна прокуратура 14 квітня 2023 року повторно звернулась із касаційною скаргою, яку ухвалою Верховного Суду від 05 травня 2023 року повернуто скаржнику. Вказану ухвалу отримано 10 травня 2023 року. Виконавши вимоги ухвали скаржник знову звертається до Верховного Суду 01 червня 2023 року, проте ухвалою від 26 червня 2023 року вказану касаційну скаргу повернуто на підставі п. 4 частини 5 статті 332 КАС України. 26 липня 2023 року Київською обласною прокуратурою повторно подано касаційну скаргу.

При цьому, скаржник посилається на правову позицію Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі №826/13606/16.

Перевіривши заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, Судом встановлено наступне.

Вперше з касаційною скаргою на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року у справі №580/2844/22 відповідач звернувся 03 березня 2023.

Проте, 14 березня 2023 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу Київської обласної прокуратури повернуто особі яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, а саме - відсутністю підстав касаційного оскарження. Копія ухвали про повернення касаційної скарги направлена відповідачу та отримана ним 17 березня 2023 року, що підтверджується наявною інформацією у Діловодстві Верховного Суду.

14 квітня 2023 року Київська обласна прокуратура вдруге звернулась з касаційною скаргою на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року.

05 травня 2023 року ухвалою Верховного Суду повернуто касаційну скаргу як таку, що не містила підстав касаційного оскарження судового рішення у цій справі, яку отримано 10 травня 2023 року.

Втретє з касаційною скаргою на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року Київська обласна прокуратура звернулась 01 червня 2021 року. Проте, вказану касаційну скаргу також повернуто скаржнику ухвалою від 26 червня 2023 року, яку отримано 30 червня 2023 року, та повторно подана касаційна скарга лише 26 липня 2023 року.

Разом з тим, скаржником жодним чином не обгрунтовано подання повторної (останньої) касаційної скарги майже через місяць після отримання ухвали від 26 червня 2023 року.

Також Суд зазначає, що у цій справі у скаржника було достатньо часу для приведення своєї касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України, які зумовили необхідність у поверненні попередньо поданих касаційних скарг.

Отже, Суд повторно наголошує, що відповідач не надав доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 329 України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (ч. 2 ст. 329 КАС України).

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 329 КАС України).

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Отже, учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Слід зазначити, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

У контексті наведеного, зважаючи на приписи вказаних правових норм законодавства, невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчать про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Ураховуючи зазначене, зважаючи на те, що з моменту прийняття оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції до моменту подання касаційної скарги пройшло 5 місяців, у зв`язку із неподанням обгрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, та у силу положень пункту 4 частини 1 статті 333 КАС України, суд прийшов до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

З огляду на викладене, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 329, 333, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Київської обласної прокуратури на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року у справі №380/2844/22 за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді М. І. Смокович

О. Р. Радишевська