Справа № 160/12571/23
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач, ГУ ПФУ України в Дніпропетровській області), в якій позивач, з урахуванням нової редакції позовної заяви, просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 з 01.08.1991 року по 16.12.1996 року на заводі «Дніпропресс» згідно запису у трудовій книжці та довідки №8/1-1684 від 24.06.2021 року, яка видана архівним відділом.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV, з урахуванням стажу за період роботи з 01.08.1991 року по 16.12. 1996 року на заводі «Днепропресс» згідно запису у трудовій книжці та довідки №8/1-1684 від 24.06.2021 року, яка видана архівним відділом.
Ухвалою суду від 24.07.2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02.03.2023 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах (за Списком №2).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 10.03.2023 №37, за результатами розгляду заяви було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умова за Списком №2.

В обґрунтування відмови у призначені пенсії зазначено:

1) дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду Україна 02.03.2023.

2) пенсійний вік визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закот України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"(Список № 2) становить 55 років.

3) вік заявника 56 років 1 місяць 28 днів.

4) за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умова призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацам: першим і третім тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року не менше 29 років чоловіків.

5) працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовам праці за списком №2, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенню пенсійного віку встановленого абзацом першим частини першої статті цього Закону: на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи для чоловіків.

6) страховий стаж особи становить 33 роки 6 місяців 28 днів.

7) пільговий стаж особи становить 9 років 8 місяців 20 днів при необхідно: 10 років.

8) результати розгляду документів, доданих до заяви:

- за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.

- до пільгового стажу не зараховано період роботи з 01.08.1991 по 16.12.1996 оскільки довідка № 8/1-1684 від 24.06.2021 року видана архівним відділом, такому випадку підтвердження стажу роботи, відповідно до Постанови правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, проводиться комісіями при Головних управліннях. На сьогоднішній день відсутнє рішення комісії з питань підтвердження пільгового стажу роботи при Головному управлінні Пенсійне фонду України.

При цьому рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області підтверджено періоди роботи з 01.08.1991 по 31.08.1992, з 01.10.1992 по 13.03.1994, з 01.08.1994 по 16.12.1996, для зарахування до пільгового стажу відповідно до статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Вважаючи протиправними дії та рішення Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за №37 від 10.03.2023 року, щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі -Закон № 1058- ІV).

Приписами п. 2 ч. 2 ст. 114 Закон № 1058- ІV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню в частині підстав не зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 01.08.1991 по 16.12.1996, суд зазначає наступне.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок № 637). За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У періоди роботи позивача, які, як він зазначає, не зараховано до стажу роботи, який дає йому право на пенсію за віком на пільгових умовах, діяли:

- Список №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений постановою КМ СРСР від 26.01.1991 №10 Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення;

- Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993 року. Відповідно до пункту 1 Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. Відповідно до п. 2.6. Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. Відповідно до абзацу 2 пункту 6.1 Інструкції №58 у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством. Таким чином, слід зазначити, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вказувати щодо відсутності трудового стажу позивача за спірний період.

Відповідно до пунктів 2 і 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12 серпня 1993 року №637. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи, в т.ч. і профспілкові квитки.

Суд вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 року у справі №677/277/17, провадження №К/9901/1298/17.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

З аналізу наведених норм, судом встановлено, що відповідальність за ведення трудової книжки покладається на підприємство.

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , у спірний період, тобто з 01.08.1991 року по 16.12. 1996 року позивач працював на заводі «Дніпропресс».

Трудова книжка містить запис щодо змін назви, реорганізації підприємства.

В даному випадку, суд звертає увагу суду, що вказані записи в трудовій книжці зроблені чітко, зрозуміло, відсутні ознаки підчисток та підробок.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи позивача до суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги при обрахуванні стажу роботи.

Як вбачається із архівної довідки від 24.06.2021 року №8/1-1684 в архівному фонді «Відкрите акціонерне товариство «Завод «Дніпропрес» в особових картках звільнених працівників за 1996 рік є відомості про те, що « ОСОБА_2 » (так у справі російською мовою), ІНФОРМАЦІЯ_1 , мовою оригіналу:

- 01 серпня 1991 року прийнятий на «Днепропетровский Ордена Трудового Красного Знамени завод тяжелых прессов Днепропетровского производственного объединения по выпуску тяжелых прессов» в «ЖДЦ помощником машиниста тепловоза», табельний №4803 (Наказ (розпорядження) від 33 липня 1991 року №242);

- 14 березня 1994 року переведений в «ЖДЦ помощником машиниста железнодорожного крана по третьему разряду», табельний № 4803 (Наказ (розпорядження) від 14 березня 1994 рожу № 84);

- 01 серпня 1994 року переведений в «ЖДЦ машинистом Тепловоза по второму разряду», табельний № 4803 (Наказ (розпорядження) від 01 серпня 1994 року №162);

- 16 грудня 1996 року звільнений за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України, табельний № 4803 (Наказ (розпорядження) від 23 грудня 1996 року №605).

Суд звертає увагу, що у вищезазначених довідках вказано періоди роботи, що зараховуються до пільгового стажу, професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видані ці довідки.

Отже, зазначена вище довідка безпідставно не прийнята до уваги Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при прийнятті рішення за №37 від 10.03.2023 року про відмову у призначенні пенсії.

Так, підставою для відмови в призначенні позивачу пенсії стало незарахування до пільгового стажу періодів роботи з 01.08.1991 по 16.12.1996 з підстав того, що довідка № 8/1-1684 від 24.06.2021 року видана архівним відділом, такому випадку підтвердження стажу роботи, відповідно до Постанови правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, проводиться комісіями при Головних управліннях. На сьогоднішній день відсутнє рішення комісії з питань підтвердження пільгового стажу роботи при Головному управлінні Пенсійне фонду України.

Отже, з урахуванням того, що станом на день прийняття оскаржуваного рішення №37 від 10.03.2023 року у відповідача було відсутнє рішення комісії з питань підтвердження пільгового стажу роботи при Головному управлінні Пенсійне фонду України, суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ України в Дніпропетровській області передчасно дійшло висновку про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного вище, рішення Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за №37 від 10.03.2023 року, щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Крім того, позивач просить суд визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за №37 від 10.03.2023 року, щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

У даному випадку належним захистом порушеного права достатньо визнання судом протиправним та скасування рішення Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за №37 від 10.03.2023 року, щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Стосовно рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 04.05.2023 року № 37, на яке посилається відповідач у наданому відзиві, суд зазначає, що в даній справі позивач це рішення не оскаржує, у зв`язку із чим, оцінка правомірності його прийняття під час розгляду справи не надається.

Щодо позовної вимоги зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 з 01.08.1991 року по 16.12.1996 року на заводі «Дніпропресс» згідно запису у трудовій книжці та довідки №8/1-1684 від 24.06.2021 року, яка видана архівним відділом.

В ході розгляду справи, судом встановлено, що рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 30.03.2023 року №1 підтверджено періоди роботи з 01.08.1991 по 31.08.1992, з 01.10.1992 по 13.03.1994, з 01.08.1994 по 16.12.1996, для зарахування до пільгового стажу відповідно до статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача в цій частині буде зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути питання про зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 01.08.1991 року по 16.12.1996 року на заводі «Дніпропресс» згідно записів у трудовій книжці та довідки №8/1-1684 від 24.06.2021 року, яка видана архівним відділом та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.03.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV з урахуванням висновків суду у даній справі та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України.

Також суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 від 02.03.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV врахувати, що періоди роботи ОСОБА_1 з 01.08.1991 по 31.08.1992, з 01.10.1992 по 13.03.1994, з 01.08.1994 по 16.12.1996 були підтверджені рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 30.03.2023 року №1 для зарахування до пільгового стажу відповідно до статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно приписів частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

На підставі частини 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень рішення якого оскаржується, не виконано покладеного на нього обов`язку доказування правомірності прийнятого рішення та не спростовано доводи позивача в цій частині.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 139, 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26) про визнання протиправними дій та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за №37 від 10.03.2023 року, щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути питання про зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 01.08.1991 року по 16.12.1996 року на заводі «Дніпропресс» згідно записів у трудовій книжці та довідки №8/1-1684 від 24.06.2021 року, яка видана архівним відділом.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.03.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV з урахуванням висновків суду у даній справі та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 від 02.03.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV врахувати, що періоди роботи ОСОБА_1 з 01.08.1991 по 31.08.1992, з 01.10.1992 по 13.03.1994, з 01.08.1994 по 16.12.1996 були підтверджені рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 30.03.2023 року №1 для зарахування до пільгового стажу відповідно до статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення.

У задоволені іншої частини позовних вимог, відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 357 (триста п`ятдесят сім) грн. 87 коп.

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 20.09.2023 року.

Суддя О.М. Неклеса