Справа № 601/2010/23
Суддя: Білосевич Г. С.
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №601/2010/23
Провадження № 2-а/601/24/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2023 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Білосевич Г.С.,

з участю секретаря судового засідання Польової Ж.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець адміністративну справу № 601/2010/2023 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

за участю: ОСОБА_1 та його представника адвоката Медвідь І.М.,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови серії БАД № 618813 від 20.07.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 та частиною 5 статті 121 КУпАП та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення. У поданій заяві позивач посилається на те, що оскаржуваною постановою на нього накладено адміністративне стягнення в розмірі 510 гривень за те, що він ніби то 20 липня 2023 року о 17 годині 23 хвилини на автодорозі С-200907 зі сполученням «Почаїв-Ридомиль» при виїзді із м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, керував автомобілем ЗАЗ-11028, днз « НОМЕР_1 », не будучи пристебнутим ременем безпеки під час руху, також при зупинці працівником поліції не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.2.3, п.9.9 ПДР та скоїв адміністративні правопорушення передбачені частиною 2 статті 122 та частиною 5 статті 121 КУпАП. Позивач вважає, що дана постанова є протиправною, оскільки вона прийнята з порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення. Порушення ним вимог підп. «б» Правил дорожнього руху, що полягає у не увімкненні аварійної світлової сигналізації після зупинки на вимогу поліцейського, не може бути кваліфіковане за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки в даному випадку відсутній факт порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку. Також поліцейським при притягненні його до відповідальності та накладення штрафу вимог статті 279 КУпАП, якою передбачений порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення жодним чином не дотримувався. Так, поліцейський не оголошував, хто з них буде розглядати справу про адміністративне правопорушення, яка справа і відносно кого буде розглядатись, хто притягується до відповідальності, а також не роз`яснював належним чином права і обов`язки позивача до початку розгляду справи, не відбирав у нього пояснення щодо скоєного правопорушення, а також не досліджував жодних доказів скоєного правопорушення та не демонстрував позивачу докази у вигляді відеозображень чи будь - які інші докази. Той факт, що винесення постанови безпосередньо на місці вчинення правопорушення (на дорозі), а не за місцезнаходженням відповідного органу, та без надання часу на реалізацію відповідних прав, є порушенням права особи, яка притягується до відповідальності. Не складання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення не дало позивачу можливості ніяким чином висловити свою незгоду із винністю у вчиненні правопорушення чи неправильності дій поліцейського. Окрім того, до постанови у справі про адміністративне правопорушення не долучено доказів передбачених статтею 251 КУпАП. Відео, що долучено до відзиву на позов, не відображає факт зупинку транспортного засобу позивача, а розпочинається вже після повної зупинки транспортного засобу, відкриття дверей автомобіля, відтак не може відображати будь яких дій позивача щодо відстібненя ременя безпеки. За таких умов постанову слід визнати такою, що її винесено без достатніх на те підстав.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Медвідь І.М. підтримали поданий позов та просять його задовольнити з підстав, що вказані у позовній заяві. Також ОСОБА_1 пояснив, що він зупинив, керований ним автомобіль, щоб пересвідчитись чи дружина положива в багажним автомобіля мішки, які йому потрібні на полі, де працював комбаїн і куди він прямував. Сівши в авто, на протилежному боці дороги зупинились працівники поліції, один з яких підійшов до нього. Не закриваючи водійські дверки свого автомобіля, ОСОБА_1 почав спілкуватися із поліцейським. Вказані обставини чітко зафіксовані на боді-камеру працівника поліції. Натомість, з відео не вбачається факту зупинки транспорного засобу під керуванням ОСОБА_1 , як це зазначено в протоколі. Просить стягнути із відповідача понесені ним судові витрати.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

15.08.2023 на адресу Кременецького районного суду Тернопільської області від представника Головного управління Національної поліції в Тернопільській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що 20.07.2023 року інспектором ГРПП СПД № 1 (м. Почаїв) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області о 17.23 год. на автодорозі сполученням Почаїв - Ридомиль при виїзді із м. Почаїв Кременецького району, Тернопільської обл. було виявлено, що позивач ОСОБА_2 керував автомобілем ЗАЗ - 11028 д.н.з. НОМЕР_1 , не будучи пристебнутим ременем безпеки під час руху, чим порушив п.2.3 ПДР, також при зупинці поліцейським не увімкнув аварійну світлову сигналізацію чим порушив п. 9.9 ПДР. Внаслідок наведеного поліцейським ГРПП СПД № 1 (м. Почаїв) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області старшим сержантом поліції Вадимом Федоровичем винесено на позивача постанову серії БАД №618813 від 20.07.2023року за ч. 5 ст. 121 та ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладено штраф в розмірі 510 грн. Підтвердженням порушень вимог ПДР та норм КУпАП є надані поліцейськими відеоматеріали фіксації порушення (відеозапис 0000_8_0007А) з яких чітко прослідковується, що позивачем не заперечувався факт порушення ним норм ПДР в частині ігнорування обов`язку використання засобів пасивної безпеки (ремінь безпеки) при керуванні автомобілем (запис 1 хв. 20 сек. по 1хв. 27 сек. та 3 хв. 05 сек. по 3 хв. 25 сек.). Також із вказаного відео прослідковується той факт, що позивач не був пристебнутий ременем безпеки, його твердження про те, що ремінь було відстібнуто при зупинці поліцейськими жодним чином не спростовує факту порушення вимог ПДР та норм КУпАП. Жодних активних дій, спрямованих на те, щоб відстебнути ремінь безпеки після зупинки, відеозаписом не зафіксовано. Дане твердження висловлене з метою уникнення відповідальності та після переосмислення негативних наслідків спричинених винесенням постанови. Також із наданих відеодоказів чітко прослідковується факт не увімкнення позивачем світлової аварійної сигналізації після зупинки поліцейськими (факт самого увімкнення на 7 хв. 18 сек. відеозапису). Даний факт позивачем не заперечується. Стосовно твердження позивача про необхідність складення протоколу, то з даного приводу варто зауважити, що ч. 2 ст.258 КУпАЛ передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до Національної поліції. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення поліцейським було роз`яснено позивачеві його права, як громадянина України передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та відповідно до вимог ст. ст. 278, 279 КУпАП. Також при винесенні постанови позивач не висловлював жодних заперечень стосовно притягнення його до адміністративної відповідальності. Працівник поліції діяв відповідно до вимог КУпАП, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та розглянути справу без участі сторони відповідача.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи, опитування особи, зупинення транспортного засобу, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно до ч. 1 ст. 40 цього ж Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 618813 від 20.07.2023 року, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Частиною 5 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

У силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року, у справі № 357/10134/17 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Крім того, згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що відповідачем не подано доказів у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначених у постанові адміністративних правопорушень.

На дослідженому в судовому засіданні відеозаписі не зафіксовано факту керування позивачем транспортним засобом 20 липня 2023 року о 17 годині 23 хвилини.

Представлений відеозапис не надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини встановлення факту керування позивачем транспортним засобом 20 липня 2023 року о 17 годині 23 хвилини та детально відновити послідовність подій.

Відповідно до ст. 72, 76, 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, обставини, що вказані посадовою особою в оскаржуваній постанові, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Разом з тим, у ході розгляду справи не знайшло своє підтвердження те, що ОСОБА_1 , у вказаний у постанові час керував транспортним засобом, при цьому вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121 КУпАП, доказів цього суду не надано.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За наведеного суд вважає, що при винесенні вказаної постанови посадовою особою не з`ясовано всіх обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП, зокрема, чи було вчинено адміністративні правопорушення, чи винна дана особа в їх вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення,дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту ст. 7 КУпАП вбачається, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначених вимог закону відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не дотримано.

Посилання позивача на те, що при притягненні його до адміністративної відповідальності відповідачем допущені порушення вимог закону суд вважає доведеними.

Таким чином суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином із відповідача ГУНП в Тернопільській області на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 536,80 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. 2, 3, 5-10, 12, 72-77, 90, 139, 246, 250, 257, 260, 286 КАС України, суд -

постановив:

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 618813 від 20.07.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 та частиною 5 статті 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 гривень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок понесених судових витрат по справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, місцезнаходження вул. Валова, 11 м. Тернопіль Тернопільської області.

Повний текст рішення складений та оголошений 21 вересня 2023 року о 10 голині 00 хвилин.

Головуючий: Г. С. Білосевич