Справа № 645/1400/23
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 р.Справа № 645/1400/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Сметаніна Д.В.,представника відповідача Федюка Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.07.2023, головуючий суддя І інстанції: Сілантьєва Е.Є., бул. Б.Хмельницького, 32/38, м. Харків, Харківська, 61099, повний текст складено 25.07.23 року по справі № 645/1400/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції , Управління патрульної поліції в Харківській області в особі інспектора 4-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Ловушкіної Ганни Ігорівни про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Харківській області в особі інспектора 4-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Ловушкіної Ганни Ігорівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАС №6723132 від 23.03.2023 року.

В обґрунтування позову зазначив, що постановою від 23.03.2023р. інспектором 4-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Ловушкіною Ганною Ігорівною було винесено постанову серії ЕАС №6723132 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.127 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 255грн. В зазначеній постанові вказано, що він як пішоход переходив проїзну частину поза межами пішохідного переходу у нібито невстановленому для цього місці, чим порушив п.4.7 ПДР - порушення пішохідми правил переходу проїзної частини. Вказану постанову позивач отримав поштою 04.04.2023р., рекомендованим листом. Позивач вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Так, при складанні постанови Відповідачем було грубо порушено моє право передбачене ст. 268 КУпАП а саме, користуватися юридичною допомогою адвоката при розгляді справи, подавати докази, заявляти клопотання.

Також позивач зазначає, що при розгляді обставин нібито вчиненого ним порушення, безпосередньо на місці зупинення, він звертав увагу відповідача на те, що він жодним чином не порушив ПДР, а саме, що: у місці перетину проїзної частини в наявності прилягання до Салтівського шосе вул. Руслана Плоходька, на що відповідач заявляла, що це є виїзд з житлової зони. Позивач наполягає, що прилягання цих вулиць є загальновідомою обставиною, що підтверджують мапи м. Харкова і не потребують доказування. Також позивач зазначив, що в цьому ж кварталі по Салтівському шосе, недалеко від проспекту Тракторобудівників, є аналогічне прилягання, а саме - вул. Благодатної. В цьому місці перехід також аж ніяк не позначається, але ж передбачається, в тому числі оскільки місце облаштовано прилягаючими до проїзної частини шосе тротуарами та також тротуаром на розділювальній смузі. Це місце також використовується для переходу масово. Тобто такі нічим і ніяк не позначені переходи не рідкість і завдання влади забезпечити громадян зручностями.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.07.2023 року позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області в особі інспектора 4-ї роти 3- го батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Ловушкіної Ганни Ігорівни, Управління патрульної у Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволено.

Скасовано постанову інспектора взводу 4-ї роти 3- го батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Ловушкіної Ганни Ігорівни, серія ЕАС № 6723132 від 23.03.2023, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255, 00 грн. за ч. 1 ст. 127 КУпАП.

Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 127 КУпАП.

Відповідач, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги представник апелянта посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, представник Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції в апеляційній скарзі вважає, що аналізуючи відеозапис доданий до матеріалів справи, можна побачити, що позивач виходить на проїзну частину у місці виїзду з прилеглої території, що поблизу будинку № 141 та рухається по середині проїзної частини поза межами пішохідного переходу в бік будинку АДРЕСА_1 .

Позивач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, в якому зазначає, що на його думку, ухвалюючи рішення суд першої інстанції повністю дослідив наявні в справі докази подані сторонами та вірно прийшов до висновку про відсутність доказів про вчинення позивачем дій, що містять склад правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 127 КУпАП, за вчинення якого його було незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Позивач вважає, що він переходив проїжджу частину по нерегульованому перехрестю, яке розташовано напроти будинку № 244 по Салтівському шосе у м. Харкові. Будинок № 141 по Салтівському шосе у м. Харкові, на який посилається відповідач у своєму відзиві, знаходиться на протилежній частині дороги та при переході позивачем проїзної частини знаходиться з правої сторони та не пов`язаний з рухом пішохода.

На переконання позивача, враховуючи на відсутність в матеріалах справи інших доказів, які підтверджують порушення ним Правил дорожнього руху, за порушення яких позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1ст. 127 КУпАП, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі. Позивач та його представник, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просили залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, сторін по справі, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 6723132 від 23.03.2023 року вбачається, що 23.03.2023 року 19.24 пішоход перейшов проїздну частину поза межами пішохідного переходу у невстановленому для цього місці. Правопорушення зареєстровано на відео, чим порушив п. 4.7 ПДР порушення пішоходами правил переходу проїзної частини.

Вказане адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 127 КУпАП, внаслідок чого на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність доказів про вчинення позивачем дій, що містять склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП, за вчинення якого його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих вплив, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за ч. 1 ст.127 Кодексу України про адміністративні правопорушення, настає за непокора пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху.

Відповідно до п.4.7 ПДР України, пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення вказаного в оскаржуваній постанові, відповідачем долучено диск із фрагментами відеозаписів з відео реєстратора поліцейського.

Після спілкування з поліцейськими, на ОСОБА_1 складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.127 КУпАП. Так, на відеозаписі зафіксовано процес складення оскаржуваної постанови відносно позивача.

Водночас, колегія суддів зазначає, що з наданого відеозапису неможливо встановити самого факту порушення позивачем Правил дорожнього руху (переходу дороги у невстановленому місці).

Колегія суддів зазначає, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського не може бути доказом порушення ПДР, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 18.07.2019 у справі № 216/5226/16-а.

Крім того, згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Верховний Суд також звернув увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

Будь-яких інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності матеріали справи не містять.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення та з матеріалів справи неможливо достовірно встановити даний факт, відтак і підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні.

Вказані вище обставини та відсутність належних доказів свідчать про недоведеність відповідачем наявності в діях ОСОБА_1 порушення вимог ПДР України, що у свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 127 КУпАП, за яке позивача піддано адміністративному стягненню.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6723132 від 23.03.2023 року підлягає скасуванню та закрити провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.07.2023 року по справі № 645/1400/23 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.07.2023 по справі № 645/1400/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 21.09.2023 року