Справа № 580/7277/23
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 вересня 2023 року Справа № 580/7277/23

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Бабич А.М., ознайомившись з матеріалами адміністративної справи за позовом адвоката Єрьоміної В.А. від імені ОСОБА_1 до Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИЛА:

14.08.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов адвоката Єрьоміної В.А. (65009, м.Одеса, Гагарінське плато 5/3, оф.26) від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (18008, Черкаська область, місто Черкаси, вулиця Хоменка, будинок 19; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправними дій, які полягають у відмові провести перерахунок розміру грошового забезпечення їй за померлого чоловіка з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2270,00грн), встановленого законом на 01 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 1414 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі Постанова №704) та у відмові виготовити та надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України №2262-XII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі ЗУ № 2262-XII), ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень Постанови №704 із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2270,00грн), встановленого законом на 01 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13,14 до Постанови № 704, а також надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які встановлені на 2021 рік для проведення з 01 лютого 2021 року перерахунку основного розміру пенсії;

зобов`язання відповідача перерахувати у вказаний спосіб грошове забезпечення та підготувати та надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області відповідно до вказаних вимог оновлену довідку;

стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 1073,60грн.

Додатково просили розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Вважаючи, що визначення посадового окладу і окладу за військовим званням у 2021 році повинно визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт, позивач звернувся заявою до відповідача про складення та подання Головному управлінню Пенсійного фонду України у Черкаській області довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, відповідач всупереч вимог закону відмовив.

Ознайомившись із матеріалами позову, виявлено недоліки позовної заяви, які перешкоджають відкриттю провадження у справі. У зв`язку з цим ухвалою від 18 серпня 2023 року суд залишив її без руху.

15.09.2023 на виконання вимог вказаної вище ухвали від представника позивача адвоката Єрьоміної В.А. до суду надійшов супровідний лист (вх.№39462/23), до якого додану заяву, в якій просила вважати поважною причину пропуску процесуального строку на подання адміністративного позову та поновити пропущений з поважних причин строк звернення до суду зі вказаним адміністративним позовом (далі Заява). Застосування шестимісячного строку звернення до адміністративного суду матиме наслідок неможливість реалізувати позивачем право, передбачене ст.51 ЗУ № 2262-XII на перерахунок пенсії у зв`язку із зміною видів грошового забезпечення. Посилалася на висновки у постановах Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2023 у справі №120/542/23, від 31.07.2023 у справі №120/775/23, Другого апеляційного адміністративного суду від 18.05.203 у справі 3440/9612/22. Стверджує, що позивач дізнався про порушення своїх прав відповідачем з моменту отримання позивачем відмови відповідача у видачі довідки для перерахунку пенсії. Посилалася на висновки Верховного Суду у постановах від 02.03.2021 у справі №758/7700/17, від 06.12.2022 у справі №711/8648/17, від 29.06.2023 у справі №380/7813/22 та від 20.07.2023 у справі №420/8355/22. Вказала, що відсутні будь-які докази сповіщення позивача щодо невиконання відповідачем конституційних принципів, не виконання рішень Верховного Суду щодо перерахунку грошового забезпечення у зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму. Додатково просила врахувати наявність збройної агресії Російської Федерації проти України.

Перевіривши Заяву з`ясовано, що недоліки позовної заяви вказані в ухвалі суду від 18.08.2023 не усунені.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В ухвалі про залишення позову без руху суд роз`яснив позивачу щодо пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами про визнання протиправною відмови відповідача у виготовленні та наданні Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області нової довідки про розмір грошового забезпечення та зобов`язання відповідача підготувати та надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 січня 2021 року відповідно до вимог статей 43, 63 ЗУ № 2262-XII та положень Постанови №704 із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2270,00грн), встановленого законом на 01 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, , 14 до Постанови № 704, а також надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії відповідно до рішення Міністра оборони України, доведеного телеграмою від 27.01.2021 №248/612 щодо нарахування надбавки за особливості проходження військової служби в розмірі 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, та щомісячної премії для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01 лютого 2021 року, та обов`язку надати суду заяву про поновлення порушеного строку, в якій обґрунтувати для цього підстави, викласти доводи щодо поважності тому причин і надати докази.

Представник позивачки не вказала жодного аргументу щодо поважності причин пропущеного строку на звернення до суду. Натомість її Заява полягає виключно в непогодженні з висновками суду та власне помилкове твердження про відсутність строкового обмеження у зв`язку з виплатою недоплаченої суми пенсії. Такі твердження позивача, зважаючи на висновки Верховного Суду, викладені в постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19, в яких суд відступив від висновку щодо обчислення строку з дати відповіді на звернення особи, безпідставні, оскільки отримання листа відповідача від 03.05.2023 у відповідь на заяву представника позивача не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права на отримання довідки і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку (Постанова Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19).

Крім того позивачка не врахувала, що обчислення процесуальних строків відбувається не лише з часу, коди дізналася, а й коли могла дізнатися про порушення своїх прав.

Викладені в Заяві доводи не стосуються об`єктивних факторів, а отже, необґрунтовані. Водночас оскільки висновок у зазначеній вище справі стосується ст.122 КАС України та сформульовано для застосування судами у всіх категоріях соціальних спорів, обставини ухвалення рішення Верховним Судом у справах, що мали інші, аніж у цій, фактичні обставини, не мають правового значення. Тож відсутні підстави не враховувати актуальні висновки Верховного Суду щодо застосування ст.122 КАС України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі №755/10947/17 зазначила, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Отже, Верховний Суд, відступаючи від правової позиції, викладеної в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду, може не вказувати усі такі рішення, оскільки суд відступає від правової позиції, а не від судових рішень.

Водночас постанова Верховного Суду від 29.06.2023 у справі №380/7813/22, якою представник позивача у Заяві обґрунтовує поважність причини пропуску строку звернення до суду зі вказаним вище позовом, ухвалена за обставин звернення позивача 14.12.2021 та 10.02.2022 до відповідача щодо отримання довідок про розмір його грошового забезпечення станом на 29.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та звернення до суду у травні 2022 року, тобто дотримання процесуальних строків звернення до суду.

Не підлягають врахуванню до спірних правовідносин висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 06.12.2022 у справі №711/8648/17, на які посилалася представник позивача у Заяві, оскільки стосуються правовідносин щодо визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не проведення перерахунку пенсії з 01.01.2016 відповідно до ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" з урахуванням довідки № від 12.05.2017 про розмір грошового забезпечення для проведення перерахунку станом на 01.01.2016, виданої Ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести з 01.01.2016 перерахунок та виплату пенсії позивачки відповідно до вказаного вище законодавства з урахуванням довідки № від 12.05.2017 про розмір грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії станом на 01.01.2016, виданої Ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області.

Висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 02.03.2021 у справі №758/7700/17, на якій посилалася представник позивача у Заяві, стосуються правовідносин щодо визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у переведенні на пенсію по втраті годувальника з 01.10.2013 та зобов`язання відповідача перевести позивачку на пенсію по втраті годувальника, та призначити її згідно зі статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII, ст.ст.36, 37 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV у розмірі 50% пенсії померлого чоловіка, починаючи з 01.10.2013 і виплатити пенсію з урахуванням проведених виплат.

Також не підлягають врахуванню висновки, викладені у постанові Верховного Суду

від 20.07.2023 у справі №420/8355/22, які стосуються правовідносин щодо визнання протиправним і скасування рішення від 23 лютого 2022 року № 4156-1727/Г-02/8-1500/22 щодо невиплати пенсії за період з 1 липня 2016 року до 1 липня 2021 року та зобов`язання здійснити виплату пенсії за вислугу років за період з 1 липня 2016 року до 1 липня 2021 року. Тобто, вказані висновки не є подібними для спірних обставин і регулюються іншими нормами права.

Посилання представника позивачка на постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2023 у справі №120/542/23, від 31.07.2023 у справі №120/775/23, Другого апеляційного адміністративного суду від 18.05.203 у справі 3440/9612/22 не враховано, оскільки вони стосується інших правовідносин та учасників, не мають преюдиційного значення відповідно до ст.78 КАС України.

Суд акцентує, що відповідно до вимог ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасники судового процесу та їхні представники згідно з ч.1 ст.45 КАС України повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Заява представника позивачки свідчить про непогодження з мотивами суду. З огляду на це відсутні підстави для її задоволення.

Суд акцентує, що у позовній заяві заявляючи позовні вимоги щодо перерахунку розміру грошового забезпечення за померлого чоловіка, позивачка не вказує обставин щодо них. Відповідно, відсутні підстави вважати, що позовні вимоги щодо довідки є саме похідними, а не самостійними.

Для вирішення питання про відкриття провадження у справі суд урахував, що до позовної заяви позивачка та її представник не надали суду належних, достовірних доказів, достатніх вважати підтвердженими посилання на порушення відповідачем положень Постанови №704, а саме нарахування і виплати саме позивачці чи її померлому чоловікові у заявленому спірному періоді грошового забезпечення не в повному розмірі.

На дату звернення до суду строки для оспорення розміру грошового забезпечення законами (ст.233 з урахуванням положень п.1 глави ХІХ Кодексу законів про працю України) не було обмежено. Водночас позивачка не надала належних, достовірних та допустимих доказів щодо фактично отриманого нею чи її померлим чоловіком від відповідача грошового забезпечення у спірному періоді.

Тому суд дійшов висновку запропонувати позивачці доповнити обставини спору у позовній заяві відповідно до вимог ст.160 КАС України в контексті дійсного предмета спору, а саме про період її служби чи померлого чоловіка у відповідача та фактично отримані розміри його грошового забезпечення за спірний період.

Суд звертає увагу позивачки, що згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Частиною 3 ст.5 КАС України визначено, що до суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

Отже, право на звернення до адміністративного суду має особа, якщо порушено її особисті права, свободи та законні інтереси.

На дату звернення зі вказаним позовом позивака є пенсіонером та перебуває на обліку у Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області. Водночас позивачка не дала до суду належних достовірних та достатніх доказів, що, заявлені позовні вимоги щодо перерахунку розміру грошового забезпечення стосуються її особисто. Це має значення для вирішення питання з`ясування підстав прийняття таких позовних вимог до розгляду та, відповідно, належної оцінки, чи є позовні вимоги про видачу довідки похідними, чи самостійними, а у подальшому - визначитися з тим, чи дотримано в такому спорі строку звернення до суду.

Для виконання позивачка має підготувати позовну заяву дотримуючись вимог ст.ст.160-161 КАС України, в якій уточнити позовні вимоги, викласти конкретні обставини, що стосуються кожної із заявлених позовних вимог, із зазначенням позовних вимог відповідно до кожного зі вказаних відповідачів згідно з п.4 ч.5 ст.160 КАС України та доказів, та подальшим наданням їх копій в кількості відповідно до учасників спору.

Відповідно до ч.2 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Для забезпечення позивачці доступу до суду, наявні підстави продовжити їй строк для усунення вказаних вище недоліків позову, установивши термін для таких дій 5 днів з дати отримання цієї ухвали.

Керуючись ст.ст.2-20, 121, 160-161, 169, 237, 241-246, 255, 295 КАС України, суддя

УХВАЛИЛА:

1. Відмовити у задоволенні заяви (вх. від 15.09.2023) адвоката Єрьоміної В.А. від імені ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду повністю.

2. Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позову, встановивши термін 5 днів з дати отримання цієї ухвали.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

4. Копію ухвали направити ОСОБА_1 .

5. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Анжеліка БАБИЧ