Справа № 160/7345/23
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2023 року Справа № 160/7345/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу період навчання з 01.09.1992 року по 21.04.1995 рік, період роботи з 25.04.1995 року по 01.09.1995 рік та навчання в учбовому пункті за період з 25.04.1995 року по 26.04.1995 рік; з 05.10.1995 року по 06.10.1995 рік; з 17.02.2000 року по 18.02.2000 рік та призначити, нарахувати та виплатити йому з 08.10.2021 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ст.ст.13, 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення").
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що спірними рішеннями відповідачів від 13.10.2021 року, 30.09.2022 року, 08.02.2023 року йому відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Так, його загальний страховий стаж роботи складає більше 56 років. В свою чергу пільговий стаж перевищує 25 років, необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах, та станом на 08.10.2021 року складав - 26 років 02 місяці 7 днів, станом на 23.09.2022 року - 27 років 01 місяць 13 днів, та станом на 31.01.2023 року - 28 років 01 місяці 7 днів. Крім того, відповідачем-2 та відповідачем-3 не зараховано до його пільгового стажу період навчання з 01.09.1992 року по 21.04.1995 рік, період роботи з 25.04.1995 року по 01.09.1995 рік та навчання в учбовому пункті за період з 25.04.1995 року по 26.04.1995 рік, з 05.10.1995 року по 06.10.1995 рік, з 17.02.2000 року по 18.02.2000 рік, оскільки відсутня інформація про тривалість роботи на підземних роботах (відсутні табелі спусків під землю) та отримання протягом цих періодів тарифної ставки, передбаченої для робітників відповідної професії. Позивач не погоджується з такими висновками відповідачів та зазначає, що трудова книжка є основним документом, яка підтверджує трудову діяльність працівника, а тому відсутні підстави для не зарахування спірних періодів до його пільгового стажу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.04.2023 року позовна заява була залишена без руху через невідповідність приписам ст.160 КАС України.
На виконання ухвали суду, 27.04.2023 року позивачем були усунуті недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 01.05.2023 року прийнято уточнену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
22.05.2023 року від відповідача-3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зокрема зазначено, що відповідно до наданих документів, та даними індивідуальних відомостей про застраховану особу, з бази даних реєстру застрахованих осіб, страховий стаж позивача склав 52 роки 06 місяців 29 днів (в тому числі додаткові роки за Списком №1 - 24 роки). Пільговий стаж склав - 24 роки 05 місяців 14 днів. До страхового стажу зараховано всі періоди роботи. До пільгового стажу не зараховано навчання позивача в учбовому пункті за період з 25.04.1995 р. по 26.04.1995 р., з 05.10.1995 р. по 06.10.1995 р., з 17.02.2000 р. по 18.02.2000 р., відповідно до пільгової довідки №66 від 27.01.2023 р., оскільки у довідці не вказано, що під час навчання останній отримував тарифну ставку підземного виробника. Для зарахування необхідно долучити довідку, в якій зазначити що за період навчання позивач отримував тарифну ставку підземного виробника. До пільгового стажу не зараховано згідно із довідкою №511 від 27.09.2022 р, період з 27.02.1995 р. по 21.04.1995 р., оскільки даний період роботи не підтверджений у пільговій довідці №66 від 27.01.2023 р. Щодо не врахування до пільгового стажу періоду навчання з 01.09.1992 р. по 21.04.1995 р. відповідач-3 зазначає, що за цей період відсутня довідка про фактичну кількість відпрацьованого часу в підземних умовах, також даний період навчання позивача перетинається з періодами проходження військової служби з 02.06.1993 р. по 27.12.1994 р. Таким чином, Головним управлінням ПФУ у Вінницькій області прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю пільгового стажу, що є підставою для відмови у задоволенні позову повністю.
Ухвалою суду від 04.07.2023 року залучено до участі у справі в якості відповідача-4 - Головне управління ПФУ в Хмельницькій області.
15.08.2023 р. від представника позивача за довіреністю - Тимківа В.Ф. до суду засобами електронного зв`язку надійшла відповідь на відзив, проте без скріплення електронним цифровим підписом, в якій представник просить задовольнити повністю позовну заяву ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 29.08.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача-4 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції по цій справі.
Ухвалою суду від 31.08.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача-4 про залишення позовних вимог без розгляду по цій справі.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідачів, викладених у відзивах на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що 08.10.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
23.09.2022 року позивач вдруге звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
31.01.2023 року позивач втрете звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Аналізуючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до п.3 ст.114 Закону №1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), а саме, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 р. №383 (далі - Порядок №383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків
Пунктом 3 Порядку №383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Постановою Кабінету міністрів України від 31 березня 1994 року №202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.
Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону № 1788-XII, статтею 14 Закону № 1788-XII, пенсію незалежно від віку мають працівники, за умови безпосередньої зайнятості на роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи - 25 років для працівників професії яких містяться у Списку затвердженого постановою КМУ від 31.03.1994 р. №202 (далі - Список №202), або мати стаж роботи провідної професії визначених статтею 14 Закону №1788-XII, частиною 3 статті 114 Закону №1058-IV - не менше 20 років.
Відповідно до ст.62 Закону №1788-XII та ч.1 ст.48 КЗпП України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 р. №637 (далі - Порядок №637).
Згідно із п.1 Порядку №637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно із п.20 розділу "Особливості підтвердження стажу роботи окремих категорій працівників" Порядку №637 передбачено, що в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Так, матеріали справи містять довідку №1008 від 11.10.2022 року про те, що позивач з 12.08.1992 року був прийнятий учнем електрослюсаря чергового та по ремонту обладнання на дільниці шахтного транспорту (наказ №43-к від 10.08.1992 р.).
01.09.1992 року позивач був направлений на навчання до Першотравенського технічного училища №40 м.Першотравенська, за професією "Електрослюсар підземний" і 01.09.1992 року навчальним закладом був зарахований до складу учнів (наказ №23-К від 01.09.1992 р.).
З 24.03.1993 року позивач проходив виробничу практику на шахті "Степова".
17.05.1993 року позивач звільнений у зв`язку з призовом на військову службу (наказ №42-к від 17.05.1993 р.)
Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебував в лавах Збройних сил з 02.06.1993 року по 27.12.1994 року.
Відповідно до диплому № НОМЕР_2 ОСОБА_1 04.04.1995 року закінчив профтехучилище №40 за професією "електрослюсар підземний".
В січні 1995 року позивач поновлений на навчанні в ПТУ №40 м.Першотравенська.
Відповідно до довідки від 27.09.2022 року №511, позивач 27.02.1995 року прийнятий учнем електрослюсаря підземного дільниці шахтового транспорту з повним робочим днем у шахті на період виробничої практики (наказ №31к від 27.02.1995 року).
21.04.1995 року позивач звільнений по закінченню виробничої практики (наказ №62к від 21.04.1995 року).
Відповідно до довідки від 08.10.2021 року №697, довідки від 30.08.2022 року №448, довідки №66 від 27.01.2023 року ОСОБА_1 працював в ВСП "Шахтоуправління Дніпровське" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля":
- у період з 25.04.1995 року по 01.09.1995 року виконував в гірничому виробництві: ведення гірничих і інших видів робіт з метою видобутку вугілля, підземним способом за професією електрослюсар підземний дільниці шахтового транспорту з повним робочим днем у шахті;
- у період з 05.10.1995 року по 31.03.1997 року виконував в гірничому виробництві: ведення гірничих і інших видів робіт з метою видобутку вугілля, підземним способом за професією електрослюсар підземний дільниці монтажно-демонтажних робіт з повним робочим днем у шахті;
- у період з 17.02.2000 року по 15.01.2003 року виконував в гірничому виробництві: ведення гірничих і інших видів робіт з метою видобутку вугілля, підземним способом за професією електрослюсар підземний дільниці стаціонарного обладнання з повним робочим днем у шахті.
Вказаними довідками також підтверджено навчання позивача в учбовому пункті з 25.04.1995 року по 26.04.1995 року, з 05.10.1195 року по 06.10.1995 року, з 17.02.2000 року по 18.02.2000 року.
В свою чергу відповідачами не зараховано до пільгового стажу періоду навчання позивача з 01.09.1992 р. по 21.04.1995 р., оскільки за цей період відсутня довідка про фактичну кількість відпрацьованого часу в підземних умовах, також даний період навчання перетинається з періодами проходження військової служби з 02.06.1993 р. по 27.12.1994 р.
В силу абз.2 п.1 ст.8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 р. №2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Як вже було зазначено судом вище, довідкою №1008 від 11.10.2022 року, підтверджено, що ОСОБА_1 з 12.08.1992 року був прийнятий учнем електрослюсаря чергового та по ремонту обладнання на дільниці шахтного транспорту (наказ №43-к від 10.08.1992 р.). 17.05.1993 року позивач звільнений у зв`язку з призовом на військову службу (наказ №42-к від 17.05.1993 р.). Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебував в лавах Збройних сил з 02.06.1993 року по 27.12.1994 року. Відповідно до диплому № НОМЕР_2 ОСОБА_1 04.04.1995 року закінчив профтехучилище №40 за професією "електрослюсар підземний".
В свою чергу вказана підстава для відмови у зарахуванні спірного періоду, не визнається судом обґрунтованою, оскільки в дипломі кваліфікаційного робітника № НОМЕР_2 вказано про здобуту позивачем професію "електрослюсар підземний". Отже, період навчання позивача з 01.09.1992 р. по 21.04.1995 р. підлягає до зарахування до пільгового стажу за Списком №1.
Щодо позовної вимоги про зарахування до пільгового стажу період роботи позивача з 25.04.1995 року по 01.09.1995 рік, суд зазначає, що матеріали справи містять форму РС-право від 14.06.2023 року, відповідно до якої період з 27.04.1995 року по 01.09.1995 року зараховано позивачу до його підземного стажу.
Підстави не врахування періоду двох днів з 25.04.1995 року по 26.04.1995 року стали висновки пенсійного органу, що в уточнюючих довідках не вказано, що під час навчання позивач отримував тарифну ставку підземного виробника.
Проте суд зазначає, що довідками від 08.10.2021 року №697, від 30.08.2022 року №448, від 27.01.2023 року №66 підтверджується робота позивача в ВСП "Шахтоуправління Дніпровське" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" у період з 25.04.1995 року по 01.09.1995 року на гірничому виробництві, а саме ведення гірничих і інших видів робіт з метою видобутку вугілля, підземним способом за професією електрослюсар підземний дільниці шахтового транспорту з повним робочим днем у шахті
Тому суд вважає за необхідне, період з 25.04.1995 року по 26.04.1995 року також зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 .
Крім того, спірним рішенням відповідача-3 не зараховано до пільгового стажу період роботи позивача з 27.02.1995 р. по 21.04.1995 р., оскільки даний період не зазначений у пільговій довідці №66 під 27.01.203 року.
Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, в свою чергу записи в трудовій книжці позивача зроблені чітко, зрозуміло та без будь-яких виправлень та неточностей, відсутні ознаки підчисток та підробок.
Суд зазначає, що довідка №511 від 27.09.2022 року, надана структурним підрозділом "Шахтоуправління Дніпровське" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" підтверджує, що ОСОБА_1 працював на шахті Дніпровський в/о "Павлоградвугілля" учнем електрослюсаря підземного дільниці шахтового транспорту з повним робочим днем у шахті на період виробничої практики з 27.02.1995 року по 21.04.1995 року (наказ №31к від 27.02.1995 року та наказ №62к від 21.04.1995 року).
Таким чином, підлягає також зарахуванню до пільгового стажу позивача період роботи з 27.02.1995 р. по 21.04.1995 р.
Щодо не зарахування періодів навчання позивача в учбовому пункті з 25.04.1995 р. по 26.04.1995 р.; з 05.10.1995 р. по 06.10.1995 р.; з 17.02.2000 р. по 18.02.2000 р., з підстав відсутності в уточнюючих довідках відомостей, що під час навчання позивач отримував тарифну ставку підземного виробника, суд зазначає наступне.
Відповідно до листа Міністерства соціального захисту України від 05.11.1993 року №02-82орг періоди навчання робітників підземним професіям зараховується до пільгового стажу у разі наявності відповідних записів у трудовій книжці, проходження навчання на протязі повного робочого дня та з урахуванням оплати праці зазначених робітників за час навчання за тарифними ставками, передбаченими для робітників відповідних професій, яким вони навчаються.
Приписами підпунктів "з", "і" та "к" частини 1, частини 3 пункту 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року №590 (далі - Положення №590), крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також період навчання в професійно-технічних училищах та служба у складі Збройних сил СРСР. При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти "а" і "б" пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт в пункту 16) періоди, зазначені у підпунктах "к" і "л", прирівнюються по вибору особи, що звернулась за призначенням пенсії, або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті "з", прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.
Пунктом "д" частини 3 статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Довідками від 08.10.2021 року №697, від 30.08.2022 року №448, №66 від 27.01.2023 року підтверджується, що позивач навчався в учбовому пункті з 25.04.1995 року по 26.04.1995 року, з 05.10.1995 року по 06.10.1995 року, з 17.02.2000 року по 18.02.2000 року.
Посилання відповідачів на відсутність в уточнюючих довідках інформації, що під час навчання позивач отримував тарифну ставку підземного виробника, є незмістовними, оскільки за приписами ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
З аналізу вищезазначених положень, суд приходить до висновку про те, що органи, які призначають пенсію мають право перевіряти надані заявником документи, а саме вимагаючи відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряючи обґрунтованість їх видачі.
Суд звертає увагу, що відповідачами не надано суду доказів, які б підтверджували той факт, що вони вчиняли будь-які дії для перевірки інформації вказаної у довідках від 08.10.2021 року №697, від 30.08.2022 року №448, від 27.01.2023 року №66, або витребували необхідну інформацію.
Щодо заявлених позовних вимог про зобов`язання Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області призначити, нарахувати та виплатити позивачу з 08.10.2021 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд зазначає наступне.
Статтею 58 Закону №1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Вирішуючи питання щодо органу Пенсійного фонду, який має обов`язок щодо поновлення порушеного права позивача, суд зазначає, що пунктом 4.2 Порядку №22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
З огляду на приписи розділу ІV Порядку №22 Головне управління ПФУ в Хмельницькій області, як структурний підрозділ, що визначений за принципом екстериторіальності, розглядало першу заяву про призначення пенсії та прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії. В свою чергу Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області здійснювало лише направлення позивачу рішення про відмову у призначенні пенсії, яке прийняте відповідачаем-2, відповідачем-3, відповідачем-4.
Таким чином, суд вважає за необхідне зобов`язати саме Головне управління ПФУ в Хмельницькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 08.10.2021 р., зарахувавши до пільгового стажу період навчання позивача з 01.09.1992 р. по 21.04.1995 р., період роботи з 25.04.1995 року по 26.04.1995 року та з 27.02.1995 р. по 21.04.1995 р.
У задоволенні решти позовної заяви позивачу слід відмовити.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково з викладених вище підстав.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовну заяву задоволено частково, слід повернути позивачу частину судових витрат по справі в розмірі 536,80 грн. (1 073,60 грн. : 2) пропорційно за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів 2-4.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд,
Позовну заяву задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 08.10.2021 року, зарахувавши до пільгового стажу період навчання з 01.09.1992 р. по 21.04.1995 р., період роботи з 25.04.1995 року по 26.04.1995 року, з 27.02.1995 р. по 21.04.1995 р., та з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовної заяви відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Суддя К.С. Кучма