Справа № 636/4168/23
Суддя: Оболєнська С. А.
Дата ухвалення: 2023-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/4168/23 Провадження 2-а/636/44/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2023 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області в складі:

головуючого судді Оболєнської С.А.,

за участю секретаря судового засідання Ананьєва К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, старшого державного виконавця Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Юношева Дмитра Анатолійовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів, в якому просить визнати бездіяльність старшого державного виконавця Чугуївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного МРУ Міністерства юстиції Юношева Д.А. про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання протиправною, зобов`язати Чугуївський ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного МРУ Міністерства юстиції відкрити виконавче провадження відповідно до рішення суду по справі № 636/81/19 і виконати дане рішення суду, стягнути солідарно з відповідачів судові витрати, при прийнятті рішення на користь позивача зобов`язати Чугуївський ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного МРУ Міністерства юстиції у встановлений судом строк подати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що Чугуївським міським судом Харківської області ухвалено рішення по справі № 636/81/19 за позовом ОСОБА_1 до Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області, інспектора Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області Мандрики Б.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та стягнення судових витрат. 18.02.2022 позивачем до Чугуївського ВДВС подано заяву про відкриття виконавчого провадження, передано виконавчий лист № 636/81/19, виданий 18.02.2022. Старшим державним виконавцем Чугуївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного МРУ Міністерства юстиції Юношевим Д.А. розглянуто заяву стягувача та зазначено, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: відсутня дата народження боржника, що унеможливлює виконання рішення. Однак, будь-яких документів стягувачу з 18.02.2022 не поверталося, повідомлення про повернення виконавчого документу видане лише 06.07.2023 за його наполегливою вимогою, до якого не додано виконавчий лист та постанову про відмову у відкритті провадження. Стягувачем у заяві про відкриття виконавчого провадження вказані всі відомості та дані, яких достатньо для відкриття виконавчого провадження та виконання рішення суду, отже виконавець мав всі законні підстави для відкриття виконавчого провадження та його виконання, але проявив повну бездіяльність, здійснив протиправні дії, порушив права стягувача та вимоги суду, оскільки відсутність зазначених відомостей не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання. Стягувачем 03.08.2023 подано скаргу на протиправні дії старшого державного виконавця Юношева Д.А., але відповіді до цього часу не отримав, тому змушений звернутися до суду. На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою від 23 серпня 2023 року справу прийнято до розгляду та провадження у ній відкрито.

Від представника Чугуївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного МРУ Міністерства юстиції надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, посилаючись на відсутність у виконавця можливості відкрити виконавче провадження за відсутності обов`язкової вимоги виконавчого документа наявності дати народження боржника, необґрунтованість позову та зловживання позивачем своїми процесуальними правами.

Від представника позивача адвоката Проценка В.М. надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив, що виконавцю були надані всі необхідні документи і будь-які зауваження були відсутні. Відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника не є обов`язковою підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання і не позбавляє виконавця скористатися своїм правом та отримати таку інформацію у відповідних установах, у зв`язку з чим просив позовні вимоги задовольнити.

Від позивача в судове засідання надійшла заява, в якій він просив розглядати справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Старший державний виконавець Чугуївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного МРУ Міністерства юстиції Юношев Д.А. в судове засідання не з`явився, про його проведення повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

05.02.2021 Чугуївський міський суд Харківської області ухвалив рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області, інспектора Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області Мандрики Б.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, на підставі якого видав виконавчий лист про стягнення пропорційно з відповідачів на користь ОСОБА_1 судових витрат, а саме: судового збору в сумі 768,40 грн та витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 6590,00 грн. Судове рішення по справі № 636/81/19 набрало законної сили 15.02.2021.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - до 15.02.2024. З метою примусового виконання рішення суду по справі № 636/81/19 ОСОБА_1 18.02.2022 звернувся до Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою про прийняття на примусове виконання виконавчого документу по справі № 636/81/19, яка згідно штампу прийнята останнім 18.02.2022.

06.07.2023 позивачем отримано повідомлення від 15.02.2023 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, підписане старшим державним виконавцем Чугуївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного МРУ Міністерства юстиції Юношевим Д.А., яке мотивовано тим, що у виконавчому документі відсутня дата народження боржника, що унеможливлює виконання рішення.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України (тут і далі нормативно-правові акти наведені в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, якщо не зазначено іншого), органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 1 статті 4 Закону, у виконавчому документі зазначаються, зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків)

Водночас, відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.3 ч.3 статті 18 Закону передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Диспозиція зазначених вище положень вказує про наявність у державного виконавця обов`язку, здійснювати певні заходи, необхідні, зокрема, для ефективного та своєчасного примусового виконання рішень, в тому числі і отримувати конфіденційну інформацію.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

При цьому, відповідно до п.2 ч.1 статті 2 Закону, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, зокрема, обов`язковості виконання рішень.

З наведеного вище вбачається, що головними завданнями виконавчого провадження є, у тому числі, правильне і своєчасне виконання судового рішення. За умови відсутності у виконавчому листі окремих персональних даних у виконавця є можливість направити запит до відповідних державних органів для отримання цієї інформації.

Повернення виконавчого документа через відсутність у виконавчому листі даних про особу має ознаки формальності, оскільки у виконавця під час виконання судового рішення не виникає труднощів із отриманням такої інформації з баз даних і реєстрів.

Відповідно до вимог статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Так, Верховний Суд у постанові від 24 грудня 2020 року по справі № 639/2561/18 сформував правову позицію, згідно з якою відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової карти платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання, оскільки державний виконавець наділений правом, що закріплене Законом, звернутись до відповідних органів з запитом про отримання зокрема, конфіденційної інформації.

Аналогічних висновків Верховний Суд дійшов у постановах від 16 жовтня 2019 року у справі № 219/7439/14-ц та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 травня 2019 року у справі № 813/2125/16.

Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 487/3774/16-ц зробив аналогічний висновок з посиланням на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14.

Так, у постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14 визначено, що «вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Разом з тим відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Отже, висновок суду касаційної інстанції про те, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження, слід вважати передчасним».

Така правова позиції викладена і у постанові Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, , № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Аналіз зазначених правових положень дає підстави дійти висновку про те, що сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною п`ятою статті 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки таке рішення не відповідає наведеним у ч. 2 статті 2 КАС України критеріям.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн, який відшкодовується за рахунок бюджетних асигнувань Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Згідно із ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі статтею 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт.

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20130,00 грн позивачем надано до суду копії: договору про надання правової допомоги № 7011/712/23-б від 25.07.2023, укладеного між адвокатом Проценком В.М. та Проценком І.Л. (клієнт); додатку №1 до зазначеного договору від 25.07.2023; акту виконаних робіт до Договору від 25.07.2023 та платіжної інструкції від 03.08.2023, відповідно до яких клієнт сплатив на користь адвоката гонорар у розмірі 20130,00 грн.

Суд вважає, що витрати на правничу допомогу за такі послуги є не співмірними та завищеними, оскільки підготовка справи до судового розгляду не передбачала зібрання значного обсягу доказів та збирання доказів не вимагало значних зусиль адвоката, а справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є не співмірним із наданими адвокатом послугами та складністю цієї справи, а відтак підлягає відшкодуванню частково в розмірі 10000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 79, 90, 132, 134, 139, 189, 241-246, 250, 255, 262, 287, 293, пп.15.5 п. 15 ч. 1 Розділу VІІ Перехідні положення КАС України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, старшого державного виконавця Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Юношева Дмитра Анатолійовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати бездіяльність старшого державного виконавця Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Юношева Дмитра Анатолійовича про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання протиправною.

Зобов`язати Чугуївський відділ державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції відкрити виконавче провадження відповідно до рішення суду по справі № 636/81/19.

Зобов`язати Чугуївський відділ державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції у місячний строк подати до суду звіт про виконання судового рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції судові витрати, які складаються з витрат зі сплати судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. та витрат на оплату правничої допомоги в розмірі 10000 (десять тисяч) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного рішення суду до Другого апеляційного адміністративного суду через Чугуївський міський суд Харківської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений також в разі його пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Чугуївський відділ державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, адреса: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Леонова, 4а, .

Відповідач: старший державний виконавець Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Юношев Дмитро Анатолійович, адреса: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Леонова, 4а.

Суддя С.А. Оболєнська