Справа № 120/2868/23
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/2868/23

Головуючий у 1-й інстанції: Віятик Наталія Володимирівна

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

19 вересня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, у якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 21 січня 2023 року.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14.06.2023 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.06.2023 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії шляхом заповнення спеціально передбаченої для цього електронної форми, законодавством не передбачено такої підстави для відмови у призначенні пенсії як порушення порядку подання заяви про призначення пенсії. Також вказав, що його вислуга років станом на 13.09.2022 становить у календарному обчисленні - 24 роки 01 місяць 03 дні; у пільговому обчисленні (без врахування календарної) - 02 роки 00 місяців 14 днів. Таким чином, станом на 13.09.2022 вислуга років позивача становить 26 років 1 місяць 17 днів.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що заява про призначення пенсії та документ необхідні для її призначення мають подаватись до Національної гвардії України як до уповноваженого структурного підрозділу, а вже ним спрямовуються до органу, що здійснює призначення пенсії. Також вказано, що у позивача відсутня вислуга років, достатня для призначення пенсії.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2023, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Встановлено, що згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 12.09.2022 №266, виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення майора юстиції ОСОБА_1 , який здав справи та обов`язки за посадою начальника юридичної служби родів військ і служб та звільненого відповідно до підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби наказом командувача Національної гвардії України від 08.09.2022 №149 по особовому складу в запас Збройних Сил України за сімейними обставинами: самостійне виховання дитини з інвалідністю віком до 18 років, без права носіння військової форми одягу, з 13 вересня 2022 року. Вислуга років станом на 13.09.2022 становить: у календарному обчисленні 24 роки 01 місяць 03 дні; у пільговому обчисленні (без врахування календарної) - 02 роки 00 місяців 14 днів.

21.01.2022 позивач самостійно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

13.02.2023 позивач звернувся із скаргою до відповідача, оскільки не отримав повідомлення про розгляд його заяви про призначення пенсії.

27.02.2023 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у листі №2752/2266/Д-02/8-0200/23 повідомило, що відповідь позивачу направлена поштовою кореспонденцією.

06.03.2023 позивач повторно звернувся зі скаргою до відповідача, у якій просив надати розглянути дану скаргу та надати йому копію відповіді щодо розгляду заяви від 14.02.2023.

У відповіді від 14.02.2023 №0200-0202-8/14098 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомило позивача, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ, позивачеві для подання заяви про призначення пенсії за вислугу років необхідно звернутись до уповноваженого структурного підрозділу за місцем проходження військової служби.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що заява про призначення пенсії має подаватись позивачем через уповноважений орган (структурний підрозділ) Національної гвардії України, який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій та в подальшому направляє до Пенсійного органу. Недотримання позивачем встановленого порядку призначення такого виду пенсії є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2262-ХІІ (Закон № 2262-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до абз. 2 п. 1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ (Закон № 2262-ХІІ) пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Згідно із ст. 10 Закону № 2262-ХІІ на органи Пенсійного фонду України покладені функції з призначення та виплати пенсій.

Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затвердженого Постановою правління ПФУ 30.01.2007 №3-1 (Порядок №3-1) визначено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) (членам їх сімей), пенсії згідно із Законом призначаються і виплачуються головними управліннями Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - орган, що призначає пенсію).

Пунктом 2 Порядку №3-1 передбачено, що заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.

Відповідно до пунктів 12 і 13 Порядку № 3-1 на уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

З урахуванням наведеного, на уповноважені структурні підрозділи покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів. Тобто, заява про призначення пенсії має подаватись позивачем через уповноважений орган (структурний підрозділ) Національної гвардії України, який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій та в подальшому направляє до Пенсійного органу.

Разом з цим, законодавство не забороняє особі самостійно звернутись до Пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за вислугу років, а також не передбачає такої підстави для відмови у призначенні пенсії як недотримання встановленого порядку подання заяви про призначення пенсії.

Також колегія суддів зауважує, що звернення про призначення пенсії позивач оформив у електронному вигляді шляхом заповнення спеціально створеної для цього форми.

Відмова у призначенні пенсії з підстави недотримання встановленого порядку подання заяви про призначення пенсії у даному випадку вказує на надмірний формалізм з боку відповідача.

При цьому, суд враховує, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії від 20.03.2023 № 82 відмовлено позивачу у призначенні пенсії з підстав не підтвердження роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії від 03.04.2023 поінформовано позивача про те, що рішення від 20.03.2023 № 82 прийнято у зв`язку із відсутністю необхідного стажу.

З урахуванням наведеного апеляційний суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваних дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.

Щодо наявності підстав для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону № 2262-ХІІ колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ (Закон № 2262-ХІІ) пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Згідно із п. "а", п. "б", п. "в" ст. 17 Закону № 2262-ХІІ особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: військова служба; служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; час роботи в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

За наслідками розгляду справи №480/4241/18 Верховний Суд в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 14.04.2021 зробив наступні правові висновки:

- в цілях Закону № 2262-ХІІ календарна вислуга це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік 365 календарних днів, календарний місяць 30 календарних днів);

- для призначення пенсій за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах.

Згідно із витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 12.09.2022 №266, вислуга років позивача станом на 13.09.2022 становить: у календарному обчисленні 24 роки 01 місяць 03 дні; у пільговому обчисленні (без врахування календарної) - 02 роки 00 місяців 14 днів.

Таким чином, позивач на день звільнення сукупно має вислугу більше 25 календарних років, а отже й право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.

Відповідно до п. "б" ч.1 ст.50 Закону № 2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення;

З урахуванням меж заявлених позовних вимог, для належного захисту прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону № 2262-ХІІ з 21 січня 2023 року.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За приписами ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд, керуючись положеннями статті 139 КАС України, виходить з того, що позивач звільнений від сплати судового збору, інших витрат ним не понесено, у зв`язку із чим судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 21 січня 2023 року.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.