Справа № 260/5231/23
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 вересня 2023 рокум. Ужгород№ 260/5231/23
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в особі представника Романюк Ольги Петрівни ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, 5), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61000, Харківська область, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2023 року ОСОБА_1 , через уповноваженого представника Романюк Ольгу Петрівну звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, якою просить: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати рішення № 63 від 29.04.2021 року «Про відмову у призначенні пенсії по відповідно до п. і ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу наступні періоди його роботи: з 01.01.1979 року по 14.05.1979 року та з 06.06.1981 р. по 25.02.2000 р. в колгоспі «Дружба Народів»; 3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням періодів його роботи: з 01.01.1979 року по 14.05.1979 року та з 06.06.1981 р. по 25.02.2000 р. в колгоспі «Дружба Народів» починаючи з часу набуття ним права на пенсію.

28 червня 2023 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) сторін. Зобов`язано Головне управління ПФУ в Закарпатській області надати суду до 20 липня 2023 року належним чином засвідчені копії матеріалів відмовної пенсійної справи ОСОБА_1 .

21 липня 2023 року ухвалою суду залучено до участі в справі - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області як відповідача 2.

17 липня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області надано суду належним чином засвідчені копії відмовної пенсійної справи ОСОБА_1 № 3.

18 липня 2023 року відповідачем 1 подано до суду відзив в якому просять залишити без розгляду позовні вимоги за період, що виходить за межі шестимісячного терміну звернення до суду.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заявлене клопотання відповідача 1 про залишення позовних вимог без розгляду, що виходять за межі шестимісячного терміну звернення, судом встановлено наступне.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Реалізація порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред`явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.

Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.

Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до приписів ч.ч.1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оцінюючи наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду, суд дійшов наступних висновків.

При вирішенні питання про поновлення строку в межах кожної конкретної справи суд надає оцінку й оцінює в сукупності обставини, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду: тривалість пропущеного строку; поведінку особи протягом цього строку; учинені дії та чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду.

Згідно усталеної судової практики поважними причинами пропуску строку звернення до суду із позовом визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Як слідує з матеріалів справи, предметом спору в цій справі є відмова пенсійного органу в призначенні позивачу пенсії по інвалідності, що була викладена у рішенні № 63 від 29 квітня 2021 року; зобов`язання до вчинення дій, зокрема, зарахування до стажу роботи позивача відповідних періодів та призначення пенсії.

Так, 29 квітня 2021 року Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області рішенням № 63 відмовило в призначенні пенсії ОСОБА_1 по інвалідності у відповідності до статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Доказів скерування вказаного рішення відповідачем 2 на адресу позивача матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що відсутність у матеріалах справи відомостей про ознайомлення позивача із оскаржуваним документом унеможливлювало його оскарження до суду у встановлений законом строк, оскільки в такому разі неможливо встановити, чи були відомі позивачу мотиви відмови у призначенні пенсії.

Водночас, позивачем та його представником вживалися заходи для отримання інформації про вирішення питання щодо призначення пенсії.

Так, позивач з метою отримання копії відповідного рішення звертався із зверненням від 12 травня 2023 року.

У відповідь Головним управління ПФУ в Закарпатській області позивачу було направлено лист № 4493-4361/П-02/8-0700/23 від 09 червня 2023 року та лист від 27 травня 2021 року, в якому зазначено про відмову у призначенні пенсії, (а.с.9-10).

Після отримання вказаної відповіді позивач звернувся в межах шестимісячного строку до суду із розглядуваним позовом.

Таким чином, відсутність інформування позивача про результати розгляду його заяви про призначення пенсії по інвалідності, ненадсилання копії рішення № 63 від 29 квітня 2021 року, позбавило можливості ОСОБА_1 на вчасне оскарження такого в судовому порядку.

Окрім цього, без з`ясування причин відмови в призначенні пенсії по інвалідності позивач не зміг би сформувати власну правову позицію, обґрунтувати заявлений позов.

Інших шляхів, які б дозволити позивачу дізнатися про результати розгляду його заяви, судом не встановлено.

Стосовно доводів про те, що сама відсутність отримання періодичних пенсійних платежів свідчить про непризначення пенсії, суд наголошує, що таке широке і поверхневе тлумачення таких обставин суперечить такій засаді (принципу) адміністративного судочинства як верховенство права, оскільки поза розумним сумнівом позивач зацікавлений у вирішенні питання про призначення йому пенсії, а в разі відмови бути ознайомленим із причинами такої відмови.

При цьому, тривале перебування позивача в стані правової невизначеності зумовлено саме діями (бездіяльністю) суб`єкта владних повноважень, а саме ГУ ПФ України в Закарпатській обл.

Отже, перекладання на позивача наслідків пропуску строку звернення до суду через бездіяльність відповідача, незабезпечення належного інформування особи про результати вирішення питання щодо призначення пенсії є недопустимим.

Виходячи із заявленого клопотання, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що дане клопотання є необґрунтованим та таким, у задоволенні якого слід відмовити.

Керуючись статтями 229, 240, 248, 294, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відповідача 1 про залишення позовних вимог без розгляду, що виходять за межі шестимісячного терміну звернення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

СуддяТ.В.Скраль