Справа № 460/1976/23
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/1976/23 пров. № А/857/10086/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Шинкар Т. І., Шевчук С. М.;

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03 травня 2023 року у справі № 460/1976/23 (головуючий суддя Щербаков В. В., м. Рівне, повний текст судового рішення складений 03.05.2023) за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Вараської районної державної адміністрації про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2023 року Рівненським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Вараської районної державної адміністрації про визнання протиправною відмови відповідача у нарахуванні та виплаті позивачу щомісячно мінімальної заробітної плати на ОСОБА_2 , дитину яка стала інвалідом по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи, що передбачена пунктом 8 частини першої статті 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991, за період з 20 липня 2022 року; зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу щомісячно мінімальну заробітну плату на ОСОБА_2 , дитину яка стала інвалідом по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи, що передбачена пунктом 8 частини першої статті 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991, починаючи з 20 липня 2022 року.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що рішенням КСУ №6-р/2018 від 17.07.2018 абз.3 п.п.6 та 7 п.4 розділу І ЗУ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» визнано таким, що не відповідає Конституції України. Таким чином, відновлено дію статей 30 та 31 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в попередній редакції, а отже відповідач був зобов`язаний нараховувати та виплачувати позивачу мінімальну заробітну плату на дитину, яка стала інвалідом по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 03 травня 2023 року позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльності Управління соціального захисту населення Вараської районної державної адміністрації щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 20.07.2022. Зобов`язано Управління соціального захисту населення Вараської районної державної адміністрації здійснити з 20.07.2022 нарахування та виплату ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 40 процентів від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачем ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовільнити заявлені позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції розглянуто позовні вимоги, які позивач не заявляв. Так, в позовній заяві позивач просив суд зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити позивачу щомісячно мінімальну заробітну плату на ОСОБА_2 , дитину яка стала інвалідом по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи. Натомість судом першої інстанції присуджено на користь позивача щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено у справі незначної складності, суд апеляційної інстанції в порядку ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржуване рішення скасувати з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є донькою ОСОБА_1 згідно свідоцтва про народження (а.с. 6).

ОСОБА_2 є дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи і має інвалідність внаслідок Чорнобильської катастрофи. Наведене видно з посвідчення серії НОМЕР_1 та вкладки до нього № НОМЕР_2 (а.с. 7).

ОСОБА_1 звернувся до Управління соціального захисту населення Вараської районної державної адміністрації із заявою від 13.10.2022 про виплату починаючи з 14.04.2022 щомісячно мінімальної заробітної плати на ОСОБА_2 , дитину яка стала інвалідом по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи, що передбачена пунктом 8 частини першої статті 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 (а.с. 10).

Листом від 21.10.2022 Управління соціального захисту населення Вараської районної державної адміністрації повідомило ОСОБА_1 , що пункт 8 частини першої статті 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 виключено на підставі ЗУ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», а тому відсутні підстави для виплати щомісячно мінімальної заробітної плати (а.с. 11).

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції не погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.4 КАС України рішення суду - рішення суду першої інстанції, в якому вирішуються позовні вимоги.

Таким чином, суд першої інстанції вирішуючи спір по суті розглядає саме заявлені позивачем в позовній заяві вимоги.

Натомість в оскарженому рішенні суду першої інстанції вирішено позовні вимоги, які позивач не заявляв.

Так, в позовній заяві позивач просив суд зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити позивачу щомісячно мінімальну заробітну плату на ОСОБА_2 , дитину яка стала інвалідом по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи. Натомість судом першої інстанції присуджено на користь позивача щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Виходячи з наведеного, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню повністю.

Щодо заявлених позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу щомісячно мінімальну заробітну плату на ОСОБА_2 , дитину яка стала інвалідом по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи, слід зазначити наступне.

Згідно п.8 ч.1 ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 (в редакції до 01.01.2015) потерпілим дітям, та їх батькам надається щомісячна виплата в порядку та розмірі, встановлених Кабінетом Міністрів України, сім`ям на кожну дитину шкільного віку, яка стала інвалідом або перебуває на диспансерному обліку по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також дітям шкільного віку, батьки яких стали інвалідами I або II групи чи померли внаслідок Чорнобильської катастрофи, замість виплати, передбаченої пунктом 6 цієї статті, якщо вказана дитина не перебуває на повному державному забезпеченні. Необхідність взяття дитини на такий диспансерний облік визначається лікарською консультаційною комісією.

В подальшому пункт 8 частини першої статті 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виключено на підставі ЗУ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України».

Рішенням КСУ №6-р/2018 від 17.07.2018 абз.3 п.п.6 та 7 п.4 розділу І ЗУ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» визнано таким, що не відповідає Конституції України. Таким чином, відновлено дію статі 30 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в попередній редакції, яка передбачала щомісячну виплату потерпілим дітям, та їх батькам в порядку та розмірі, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996р. № 836 було установлено громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розмір щорічної компенсації сім`ям з дітьми - 6,40 грн. Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 20.04.2007р. №649 було збільшено розмір щорічної компенсації сім`ям з дітьми - 32 грн.

В подальшому постанова КМУ «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 20.04.2007р. №649 втратила чинність на підставі постанови КМУ від 14.05.2015 №285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», якою не було передбачено жодних виплат сім`ям з дітьми, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи згідно ст.30 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, Управління соціального захисту населення Вараської районної державної адміністрації правомірно не проводило жодних виплат ОСОБА_1 на підставі пункт 8 частини першої статті 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями 241, 250, 308, 311, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03 травня 2023 року у справі №460/1976/23 скасувати та ухвалити постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Вараської районної державної адміністрації про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Т. І. Шинкар
С. М. Шевчук