Справа № 300/2118/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/2118/23 пров. № А/857/10254/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року (суддя Матуляк Я.П., час ухвалення не вказаний, місце ухвалення м.Івано-Франківськ, дата складання повного тексту не вказана),

в адміністративній справі №300/2118/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області,

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У квітні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просила: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" (далі Постанова №713), у розмірі 2000,00 грн з 01.08.2021 року; 2) зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату з 01.08.2021 року позивачу щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою №713, у розмірі 2000,00 гривень з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідач подав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, у якому вказав на її безпідставність. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Також вказував на порушення позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 в задоволенні позову відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодилася позивач та оскаржила його в апеляційному порядку, вважаючи, що таке ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд не враховував висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду, що є підставою для його скасування з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає про помилковість висновку суду першої інстанції, що після проведення перерахунку пенсії на виконання рішення суду не можливо вважати переглядом (перерахуванням) пенсії у розумінні Постанови №713. Звертає увагу скаржник, що перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи виникло до 01 березня 2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення та її збільшення на 2000 грн. і не є тою підставою, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000 грн.. Зазначає апелянт, що така правова позиція неодноразово викладена у постановах Верховного Суду у подібних справах, яка не врахована судом першої інстанції.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати рішення суду від 25.05.2023 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою. Вважає, що судом першої інстанції правомірно винесено рішення, із дотриманням норм матеріального і процесуального права. Також вказує на факт порушення позивачем строку звернення до адміністративного суду із даним позовом. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 2007 року як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII (а.с. 45).

З 01.01.2016 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 за №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача в розмірі 70% грошового забезпечення, виходячи із таких його складових: посадовий оклад - 2500,00 грн.; оклад за військове звання - 2200,00 грн.; процентна надбавка за вислугу років (50%) - 2350,00 грн.; премія - 52,17 грн., що підтверджується протоколом за пенсійною справою 00-8214 (МВС) від 01.01.2016 (а.с. 47, 48).

З липня 2021 року позивачу у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України за №713 від 14.07.2021 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" нараховувалась та виплачувалась щомісячна доплата в розмірі 2000,00 грн. (а.с. 16, 49).

Згідно рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 у справі №300/1750/21, що набрало законної сили 06.07.2021, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 79% сум грошового забезпечення, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, з урахуванням виплачених сум.

На виконання цього рішення суду у серпні 2021 року відповідачем здійснено з 01.01.2018 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у розмірі 79% відповідних сум грошового забезпечення, розмір якої в підсумку (з надбавками) склав 8093,66 грн., що підтверджується матеріалами пенсійної справи №008214 (МВС). При цьому, оскільки сума збільшення пенсії під час її перегляду не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата до розміру пенсії позивача, за наслідком такого перерахунку, склала 1360,81 грн - сума, якої не вистачало до зазначеного розміру (а.с. 17, 50).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.11.2021 у справі №300/5280/21, що набрало законної сили 06.12.2021, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , з врахуванням виплачених сум пенсії, починаючи з 01.12.2019, із врахуванням основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, згідно довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області" №1502 від 22.07.2021.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на виконання зазначеного судового рішення у лютому 2022 року здійснено перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.12.2019 відповідно до оновленої довідки про розмір грошового забезпечення із розрахунку 70% таких сум грошового забезпечення: посадовий оклад - 2500,00 грн.; оклад за військове звання - 2200,00 грн.; процентна надбавка за вислугу років (50%) - 2350,00 грн.; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі премія - 12568,77 грн. Загальний розмір пенсії склав 16479,77 грн., що підтверджується матеріалами пенсійної справи № 008214 (МВС). Після такого перерахунку пенсії щомісячну доплату до пенсії, передбачену Постановою №713, припинено (а.с. 18-зв., 50).

У подальшому, позивач ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із зверненням щодо надання інформації від 18.02.2023 стосовно доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" (а.с. 12, 13).

Листом від 15.03.2023 за №1664-1274/М-02/8-0900/23, відповідач повідомив, що оскільки розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 внаслідок проведеного перерахунку на виконання рішень Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справах від 03.06.2021 №300/1750/21 та від 03.11.2021 №300/5280/21 збільшився більше ніж на 2000,00 грн., відтак позивач втратила право на встановлення щомісячної доплати відповідно до абзаців 1 і 2 пункту 1 Постанови №713 (а.с. 14-15).

Також, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 16.03.2023 про перерахунок та виплату з 01.08.2021 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" (а.с. 19-22), Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області згідно листа за №2635-2228/М-02/8-0900/23 від 10.04.2023 повідомило позивача про відсутність нових підстав для перегляду чергового звернення, оскільки детальні роз`яснення щодо пенсійного забезпечення ОСОБА_1 надавались листом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 15.03.2023 №1664-1274/М-02/8-0900/23 (а.с. 24).

Вважаючи свої права порушеними в частині припинення виплати доплати відповідно до Постанови КМУ №713, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки при здійсненні відповідачем перерахунку пенсії позивача, на виконання рішення суду, розмір пенсії збільшився більш ніж на 2000 гривень, то доплата відповідно до Постанови №713 не підлягає здійсненню.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватись у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Крім цього, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, на переконання колегії суддів, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Також колегія суддів наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись. Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Водночас, колегія суддів апеляційного суду наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Апеляційний суд враховує, що у розглядуваній позовній заяві позивачу пенсія за вислугу років призначена з січня 2007 року.

Разом з тим встановлено, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 у справі №300/1750/21 у серпні 2021 року відповідачем здійснено перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, за результатами якого щомісячну доплату передбачену постановою №713 зменшено до 1360,81 грн..

Також на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.11.2021 у справі №300/5280/21 у лютому 2022 року, відповідачем здійснено перерахунок та виплату пенсії позивачу, за результатами якого щомісячну доплату передбачену постановою №713 припинено.

Тобто, позивач знала, що з серпня 2021 їй було зменшено передбачену постановою №713 доплату до пенсії, а із лютого 2022 року таку доплату повністю припинено.

Проте до адміністративного суду з розглядуваними вимогами щодо визнання протиправними дій відповідача щодо нездійснення виплати позивачу щомісячної доплати у розмірі 2000 грн відповідно до Постанови №713 та зобов`язання відповідача провести нарахування та виплату з 01.08.2021 року щомісячну спірну доплату, позивач звернулася лише 17 квітня 2023 року, тобто з пропуском строку, встановленого статтею 122 КАС України.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що отримання позивачем листів відповідача від 15.03.2023 за №1664-1274/М-02/8-0900/23 і від 10.04.2023 за №2635-2228/М-02/8-0900/23 у відповідь на її заяви-звернення від 18.02.2023 і 15.03.2023 не змінює момент, з якого позивач повинна була дізнатись про порушення своїх прав у відповідній частині вимог, а свідчить лише про час, коли позивач почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку. Позивач щомісячно отримувала пенсійні платежі, а тому в будь-якому разі її розмір був відомий позивачу. До того ж, позивач мала об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено той чи інший перерахунок пенсії, з яких складових вона складається, як обрахована, зокрема і щодо питання отримання/неотримання щомісячної доплати у розмірі 2000 грн відповідно до Постанови №713.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статі 87 Закону №1788-ХІ та статті 46 Закону №1058-ІV (щодо не обмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Враховуючи те, що поважних та об`єктивних причин пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами про визнання протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу щомісячної доплати у розмірі 2000 грн відповідно до Постанови №713 та зобов`язання відповідача провести нарахування та виплату з 01.08.2021 року щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою №713, у розмірі 2000,00 грн, позивачем не зазначено та в ході судового розгляду справи таких не встановлено, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин положень статті 123 КАС України та залишення без розгляду позовних вимог у відповідній частині.

При цьому, слід зазначити, що відповідач як у відзиві на позовну заяву так і у відзиві на апеляційну скаргу звертав увагу на факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду із відповідними вимогами, а позивач в свою чергу не навів належних доводів та обгрунтувань щодо питання строку звернення до адміністративного суду із цим позовом.

Вказана правова позиція щодо застосування до спірних правовідносин положень статей 122, 123 КАС України узгоджується з правовою позицією, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а та постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

Відповідно до частини 1 статті 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Згідно п.8 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частинами 3 і 4 статті 123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За таких обставин, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд апеляційної інстанції доходить висновку про необхідність залишення без розгляду позовних вимог у наведеній вище частині, які стосуються періоду поза межами 6-ти місячного строку звернення до адміністративного суду.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми процесуального права в частині вирішення позовних вимог до відповідача ГУ ПФУ в Івано-Франківській області про визнання протиправними дії щодо невиплати позивачу доплати до пенсії згідно Постанови №713 та зобов`язання провести нарахування і виплату позивачу з 01.08.2021 року щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. відповідно до Постанови №713, а відтак оскаржуване рішення суду у наведеній частині відповідно до вимог статті 319 КАС України підлягає скасуванню з одночасним прийняттям постанови про залишення позову в цій частині без розгляду за період із 01.08.2021 року по 16.10.2022 року, з наведених вище підстав.

Відносно решта позовних вимог, заявлених в межах строку звернення до суду, щодо визнання протиправними дій відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу доплати до пенсії, передбаченої Постановою №713 у розмірі 2000,00 грн та зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату спірної доплати у розмірі 2000,00 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ключовим у цій справі є питання про наявність правових підстав для виплати позивачу щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000 грн відповідно до Постанови №713.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі в органах внутрішніх справ регулює Закон України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до положень ст.63 Закону №2262-XII, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

З метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб прийнято Постанову №713.

Пунктом 1 Постанови №713 установлено з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01.03.2018, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01.07.2021.

Пунктом 3 Постанови №713 встановлено Пенсійному фонду України забезпечити встановлення з 01.07.2021 виплат, передбачених пунктами 1 і 2 цієї постанови, а також виплат, передбачених абзацом другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №656 "Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій" для учасників бойових дій та постраждалих учасників Революції Гідності, за матеріалами пенсійних справ.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.11.2021 у справі №300/5280/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 01.02.2022 здійснено перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.12.2019 відповідно до оновленої довідки про розмір грошового забезпечення. Після проведення вказаного перерахунку припинено виплату доплати в розмірі 2000 грн. відповідно до Постанови №713.

Вирішуючи спірні правовідносини колегія суддів зауважує, що подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.

Так, у постанові від 08.11.2022 у справі №420/2473/22 Верховний Суд дійшов наступного висновку:

«44. Відповідно до пояснювальної записки до проекту постанови №713 метою її ухвалення зазначено поетапне зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018, які мають місце після перерахунку пенсії.

Прийняття постанови зумовлено тим, що в червні 2021 року в осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), яким пенсію призначено відповідно до Закону №2262-ХІІ, завершується період виплати частини коштів компенсації підвищеного розміру пенсії за 2016-2017 роки і підвищення розмірів пенсій з 2016 року для цієї категорії пенсіонерів не відбувалося. Сумарна виплата пенсії з цією доплатою з 01.07.2021 зменшилася до місячного розміру пенсії та середній розмір цієї виплати складає біля 2000,00 грн. Крім того, після перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям Збройних Сил України у 2018 році, їхні пенсії не індексувалися через відсутність відповідного механізму, а диспропорція у розмірах пенсій в залежності від часу їх призначення складає більше 70 відсотків. Мінімальні пенсійні виплати для військовослужбовців, зокрема складають близько 2000,00-2700,00 грн..

45. Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду з 01.07.2021 колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону №2262-ХІІ до 01.03.2018 було установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018.

46. Водночас, аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Урядом вказаної постанови №713 свідчить про те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 постанови №713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення постанови №713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

47. У зв`язку із чим колегія суддів не може погодитись із висновком суду апеляційної інстанції про те, що проведений на виконання судового рішення по справі №420/18380/21 перерахунок пенсії позивача відбувся не з метою відновлення порушеного права позивача, а фактично внаслідок зміни правового врегулювання спірних правовідносин після набрання законної сили рішенням суду по справі №826/12704/18 у 2019 році, внаслідок чого змінились складові грошового забезпечення.

48. Таким чином, оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений ГУ ПФУ 06.01.2022 на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови №713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття постанови №713 - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018.».

Апеляційний суд не знаходить підстав для відступу від цього правового висновку Верховного Суду у справі, що розглядається.

Також аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02 березня 2023 року у справі №600/870/22-а, від 04 квітня 2023 року у справі №380/25987/21, від 18 квітня 2023 року у справі №560/6528/22 та від 17 травня 2023 року у справі №620/5518/22.

Застосовуючи ці висновки до обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що перерахунок пенсії позивача, проведений ГУ ПФУ в Івано-Франківській області у лютому 2022 року на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у неї виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії. Тому позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000 грн, в межах шестимісячного строку звернення до суду, відповідно до Постанови №713, яка має виплачуватись для досягнення мети її прийняття - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018.

За таких обставин, відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у поновленні виплати щомісячної доплати в розмірі 2000 грн позивачу з 17 жовтня 2022 у розмірі 2000,00 гривень згідно Постанови №713 визнається судом протиправною. Відтак позовні вимоги у наведеній частині є обґрунтованими та, відповідно, підлягають задоволенню.

Надаючи об`єктивну оцінку наявності порушеного права, враховуючи, що позивачу протиправно не проводилась спірна доплата до пенсії, з метою ефективного відновлення порушеного права позивача колегія суддів вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу з 17.10.2022 року доплати до пенсії у розмірі 2000,00 гривень згідно Постанови №713. Наслідком вказаного є необхідність зобов`язання відповідача провести з 17.10.2022 року нарахування та виплату позивачу щомісячної доплати у розмірі 2000,00 гривень відповідно до Постанови №713.

При цьому апеляційним судом не встановлено, що позивачу після перерахунку пенсії за вислугу років з 17.10.2022 року проводилася щомісячна доплата до пенсії в розмірі 2000 грн відповідно до Постанови №713, а тому відсутні і підстави для задоволення вимоги про зобов`язання відповідача нарахування та виплату позивачу спірної доплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Наведених вище фактичних обставин справи та правового висновку Верховного Суду суд першої інстанції не врахував і дійшов помилкового висновку про безпідставність позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги позивача у відповідній частині є суттєвими, які спростовують висновки суду першої інстанції, а тому з урахуванням наведеного вище її належить задоволити частково.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при розгляді адміністративної справи допустив неповне з`ясування усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскаржене рішення суду винесено з порушенням норм матеріального права, а тому наявні підстави для його скасування з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог за період з 17 жовтня 2022 року.

Одночасно, відповідно до вимог статей 139, 322 ч.4 КАС України, підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги, шляхом стягнення таких судових витрат в користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Так, зі змісту позовної заяви видно, що позивач заявив вимогу немайнового характеру.

Розмір відповідних судових витрат позивача в суді першої та апеляційної інстанцій підтверджується наявними в матеріалах адміністративної справи квитанціями.

Із врахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволено частково, в користь позивача слід стягнути із відповідача мінімально сплачений законодавчо визначений судовий збір за подання адміністративного позову в сумі 1073,60 грн. та за подання апеляційної скарги в сумі 1610,40 грн..

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року в адміністративній справі №300/2118/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії скасувати і прийняти нову постанову.

Позовну заяву ОСОБА_1 в частині вимог за період з 01 серпня 2021 року по 16 жовтня 2022 року про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", у розмірі 2000,00 гривень та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", у розмірі 2000,00 гривень залишити без розгляду.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії за період з 17 жовтня 2022 року задоволити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 з 17 жовтня 2022 року доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 „Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести з 17 жовтня 2022 року нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 „Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб.

У задоволенні решта позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у виді судового збору в сумі 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн 60 коп. сплаченого за подання позову та судового збору в сумі 1610 (одну тисячу шістсот десять) грн 40 коп. сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль