Справа № 260/5532/22
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2023 рокум. Ужгород№ 260/5532/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Маєцької Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області відділ у Тячівському районі, в якій просить суд: встановити факт та зарахувати ОСОБА_1 період роботи, електриком з 01.02.1993 року по 30.03.1998 року в ТОВ «Темп» відповідно до трудової книжки на сторінці 19, номер запису 1,2 до загального стажу.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року відмовлено у відкритті провадження за вказаною позовною заявою.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2023 року скасовано ухвалу судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року про відмову у відкритті позовного провадження у справі №260/5532/22 та прийнято постанову, якою справу № 260/5532/22 направлено на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року заяву головуючого судді Мукуляка П.П. про самовідвід задоволено, адміністративну справу за № 260/5532/22 передано до відділу документального забезпечення для здійснення повторного автоматизованого розподілу між суддями.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 березня 2023 року, справу передано на розгляд судді Маєцькій Н.Д.

Ухвалою судді від 03 квітня 2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Недоліки позовної заяви позивачем було усунуто.

Ухвалою судді від 24 квітня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі наявних у ній матеріалів.

Ухвалою суду від 06 липня 2023 року дану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду оригіналу доказу сплати судового збору у розмірі 992,40 грн.

Ухвалою суду від 19 липня 2023 року продовжено судовий розгляд справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу призначено пенсію за віком, однак при цьому відповідачем не враховано до страхового стажу позивача період роботи електриком з 01.02.1993 року по 30.03.1998 року в ТОВ «Темп». В той же час, на переконання позивача, вищевказаний період роботи підтверджується записами його трудової книжки.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що позивачу з 14.11.2017 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV урахуванням страхового стажу 23 роки 08 місяців 28 днів. Позивач звернувся 07 листопада 2022 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо причин не зарахування до страхового стажу часу роботи електриком з 01.02.1993 року по 30.03.1998 року в ТзОВ «Темп». Відповідач повідомив, що існуючі недоліки в трудовій книжці є суттєвими, у зв`язку з чим неможливо зарахувати спірний період роботи позивача до його страхового стажу на підставі виключно даних трудової книжки позивача.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачу призначено пенсію з 14 листопада 2017 року. В той же час, до трудового стажу позивача не враховано період роботи електриком з 01.02.1993 року по 30.03.1998 року в ТОВ «Темп».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У відповідності до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 із змінами (далі Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Судом із трудової книжки позивача встановлено, що він у період з 01.02.1993 року по 30.03.1998 року працював електриком в ТОВ «Темп».

Крім того, відповідно до акту Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 19 серпня 2020 року про результати зустрічної перевірки по ТзОВ «Темп» стажу роботи за період з 01.02.1993 року по 30.03.1998 року на ОСОБА_1 , при перевірці встановлено: книга наказів по ТзОВ «Темп» м. Тячів за 1993 рік прошнурована, пронумерована, на 5 арк. значиться наказ № 8-к від 01 лютого 1993 року ОСОБА_1 прийняти на роботу електриком з 01.02.1993 року; книга наказів по ТзОВ «Темп» м. Тячів за 1998 року прошнурована, пронумерована, на 132 арк. значиться наказ № 4-к від 30 березня 1998 року , параграф 1. ОСОБА_1 звільнити за власним бажанням згідно статті 38 КЗпП України.

Станом на час оформлення трудової книжки позивача діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СССР від 20.06.1974 року № 162.

Відповідно до п. 1.2 вказаної Інструкції, прийом на роботу без трудової книжки не допускається.

Згідно з пунктами 2.2, 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої 20.06.1974 року ДК СРСР по праці і соціальним питанням, заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу. Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, перевід на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу.

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції № 162, питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок. їх зберігання, виготовлення, постачання за обліку, врегульовано постановою Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 року № 656 "Про трудові книжки робітників та службовців" та даною Інструкцією.

Пунктом 1 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 року № 656 "Про трудові книжки робітників та службовців" встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих та державних службовців, кооперативних і громадських підприємств, установ та організацій, що пропрацювали більше 5 днів, в тому числі на сезонних та тимчасових роботах, а також на позаштатних працівників при умові, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 13 вказаної постанови регламентовано, що при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та подяки, занесені до трудової книжки за час роботи на даному підприємстві, в установі, підприємстві засвідчуються підписом керівника або спеціально уповноваженої особи та печаткою.

При цьому, відповідно до пункту 18 наведеної постанови, відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несуть спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації.

В той же час, суд враховує, що Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 року по справі № 677/277/17 висловлена позиція, згідно із якою відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.

Також суд зазначає, що на працівника не слід покладати ризик негативних наслідків (позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку) за формальну неправильність оформлення трудової книжки з вини адміністрації підприємства, яка відповідальна за дотримання правил її ведення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, на переконання суду, твердження відповідача про відсутність підстав для зарахування вищевказаних періодів роботи позивача до страхового стажу є безпідставними.

Таким чином, дії відповідача щодо не зарахування позивачу до страхового стажу при призначенні пенсії періоду роботи з 01.02.1993 року по 30.03.1998 року в ТОВ «Темп» є протиправними.

Відповідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить встановити факт та зарахувати йому стаж роботи з 01.02.1993 року по 30.03.1998 року в ТОВ «Темп».

Разом з тим, враховуючи положення ч. 2 ст. 9 КАС України та факт встановлення протиправності дій відповідача щодо не зарахування до страхового стажу повивача вищевказаного періоду, суд, з метою ефективного захисту прав позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовним вимог, та визнати такі дії відповідача протиправними.

Крім того, суд зазначає, що в контексті мотивів позовної заяви позивач фактично просить не встановити факт його роботи електриком у період з 01.02.1993 року по 30.03.1998 року в ТОВ «Темп», як юридичний факт, а врахувати цей стаж при призначенні пенсії.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідачем неправомірно не зараховано спірний період роботи, порушені права позивача підлягають відновленню судом шляхом зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача вищевказаний період роботи в ТОВ «Темп».

При цьому, враховуючи, що пенсія позивача уже була призначена без зарахування спірного періоду та у зв`язку із задоволенням позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до страхового стажу, що надає право на призначення пенсії за віком, вищевказаного періоду роботи позивача, суд вважає за необхідне для повного відновлення порушених прав зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з дати призначення пенсії.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач не довів правомірності своїх дій щодо не зарахування до страхового стажу позивача період роботи з 01.02.1993 року по 30.03.1998 року в ТОВ «Темп». У зв`язку з чим, суд приходить висновку, що такі дії відповідача є протиправними, та необхідно зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача вищевказаний період роботи та здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача, із включенням вказаного періоду з дати призначення пенсії.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 992, 40 грн. належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо незарахування при призначені пенсії за віком до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 01 лютого 1993 року по 30 березня 1998 року в ТОВ «Темп».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01 лютого 1993 року по 30 березня 1998 року в ТОВ «Темп», та здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з дати призначення пенсії, врахувавши страховий стаж роботи за вказаний період, з урахуванням виплачених сум.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) судові витрати у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяН.Д. Маєцька