Справа № 944/4725/23
Суддя: Колтун Ю. М.
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 944/4725/23
Провадження №2-а/944/54/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2023 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі

головуючого судді Колтуна Ю. М.

з участю секретаря судового засідання Романик Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові у порядку позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Львівської митниці від 11.07.2023 року в справі про порушення митних правил №0430/20900/23 та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позову покликається на те, що 11 липня 2023 року Львівською митницею винесено постанову у справі про порушення митних правил №0430/20900/23, за якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених частиною 2 статтею 471 МК України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів, на суму 378 404 грн. 47 коп. Так, після складення протоколу про порушення митних правил та доставки товару позивач звернувся до одержувача - благодійної організації "Благодійний фонд "Промінь сердець" з проханням здійснити перевірку того, чому фонд очікував бувший у вжитку одяг, а йому завантажили такий, що не містить ознак використання. Провівши внутрішні перевірки, керівництво вказаної благодійної організації повідомило позивач, що після складення про порушення митних правил, керівник фонду почав з`ясовувати ситуацію, що сталася з товаром, який очікував фонд. З цією метою було запитано у відправника (донора), яким чином на адресу фонду було надіслано орієнтовно 500 кг одягу в асортименті без ознак використання. Під час спілкування з відповідними особами донора було з`ясовано, що до приправ в упаковці по 20 кг у кількості 48 шт ними було також завантажено одяг в асортименті з етикетками виробника, тканина в різних рулонах різних кольорів, а також етикетки загальною вагою 515, 7 кг. Відповідний товар не був проданий у магазинах і був переданий для гуманітарних цілей донору, який передав для подальшого розпорядження фонду. В розумінні донора цей одяг не може вважатись таким, що не був у використанні, оскільки він був знятий з реалізації, а тому він не вважав, що надіслання його створить які-небудь незручності чи проблеми. Враховуючи отриману інформацію ОСОБА_1 звернувся з проханням до керівника благодійної організації "Благодійний фонд "Промінь сердець" надіслати відповідні пояснення для врахування Львівській митниці. Вказаний лист і був доданий до письмових пояснень представника ОСОБА_1 адвоката Шокала В.С., які надавались митному органу при розгляді справи про порушення митних правил. Однак, спростування пояснень адвоката Шокала В.С. в оскаржуваній постанові свідчать про те, що дані обставини взагалі не оцінювались відповідачем при розгляді справи про порушення митних правил. Окрім того, позивач зазначає, що відповідачем для обгрунтування розміру штрафу використано неналежний доказ - висновок експертів Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України (надалі СЛЕД Держмитслужби). Зокрема у висновку не зазначено, які саме стандарти та технічні умови до даного виду товару експерт використовував, не вказано коду товару УКТЗЕД, не надані відомості з митних баз Держмитслужби щодо подібних (аналогічних) товарів, які імпортуються в Україну. Також не вказано, яка інформація використовувалась для визначення вартості товару, а саме не надано належного обгрунтування щодо того, що товар ввозився з території іншої країни, тобто співставлення вартості з врахуванням даного критерію. Таким чином, на думку позивача, СЛЕД Держмитслужби є органом уповноваженим на встановлення характеристик товару, необхідних для його митного оформлення, митного контролю, але відсутнє нормативне визначення того, що СЛЕД Держмитслужби уповноважена на визначення митної вартості переміщуваних речей у справах про порушення митних правил, що в подальшому є підставою для визначення розміру штрафу, який зараховується на рахунок відповідача. Окрім того, у висновку, що брався відповідачем для врахування розміру штрафу, експерт не був повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиий висновок. За таких обставин, позивач вважає дану постанову протиправною, провадження у справі неповним, розгляд необ`єктивним, висновки викладені у постанові такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, тому вважає, що постанова підлягає скасуванню.

28.07.2023 року суддею Яворівського районного суду Львівської області Колтуном Ю.М. винесено ухвалу про прийняття даної справи до свого провадження та призначення судового засідання.

07.08.2022 року представник відповідача Львівської митниці подав до суду відзив на позовну заяву. Вважає, що позивачем ні до суду як додаток до позовної заяви, ні до митниці під час винесення постанови в справі про порушення митних правил не було надано будь-яких доказів щодо непричетності гр. ОСОБА_1 до дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України товарів шляхом недекларування, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений Митним кодексом України про товари, які переміщуються громадянином через митний кордон України. З огляду на те, що в день вчинення порушення митних правил посадовій особі митниці не надано будь-яких документів щодо вартості на переміщуваний товар, в порядку ст.516 МК України, у справі було призначено експертизу та в межах ст.515 МК України експертом Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України було встановлено вартість предметів правопорушення. Повноваження СЛЕД Держмитслужби на проведення експертизи у справах про порушення митних правил, в тому числі проведення товарознавчої експертизи із визначення вартості вилученого майна, що є предметом правопорушення, закріплено Положенням про СЛЕД Держмитслужби, затвердженого наказом Держмитслужби від 23.10.2019 №18 (у редакції наказу від 12.11.2019 №29), що відповідає вимогам МК України з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Також, представник відповідача вважає хибним посилання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шокала В.С. на те, що митним органом не надано правової оцінки письмовим поясненням і змісту прикріпленого до нього листа благодійної організації "Благодійний фонд "Промінь сердець" від 26.06.2023, оскільки керівник благодійної організації Кучер В.С. у своєму письмовому поясненні від 14.04.2023 зазначив, що лист від 02.04.2023 №89 дійсно видано фондом, однак ним очікувався одяг бувший у використанні та приправи, до інших товарів, які переміщуються транспортним засобом з реєстраційним номером НОМЕР_1 фонд не має жодного відношення. З огляду на викладене, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необгрунтованістю.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву, надав суду пояснення аналогічні викладеним в позові та просив його задовольнити. Також, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача підтвердив, що Львівською митницею правомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, відтак просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

У судове засідання 20.09.2023 учасники справи не з`явилися хоча були належним чином повідомлені про дату,час та місце судового розгляду, що, у відповідності до ч.3 ст.268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до ч.4 ст.229 КАС України, не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом установлено, що 20 квітня 2023 року відносно ОСОБА_1 , посадовою особою Львівської митниці було складено протокол про порушення митних правил №0430/20900/23 за ознаками ч.2 ст.471 Митного Кодексу України. Вказаний протокол про порушення митних правил було складено в зв`язку з тим, що при перетині кордону 03.04.2023 через пункт пропуску «Краківець-Корчова», заїхавши транспортним засобом з реєстраційним номером НОМЕР_1 задекларував гуманітарну допомогу одяг та приправи, а згідно із заповненою декларацією вказана допомога спрямовувалась на адресу благодійної організації «Благодійний фонд «Промінь сердець». За результатами митного огляду вантажного відсіку автомобіля з р/н НОМЕР_1 встановлено, що окрім приправ переміщується одяг в асортименті без ознак використання з етикетками виробників. В той же час керівник благодійної організації «Благодійний фонд «Промінь сердець», громадянин України ОСОБА_2 у своїх поясненнях від 14.04.2023 зазначив, що лист від 02.04.2023 № 89 дійсно було видано фондом, однак ними очікувався одяг бувший у використанні та приправи, до інших товарів, які переміщуються транспортним засобом з реєстраційним номером НОМЕР_1 фонд не має жодного відношення.

11 липня 2023 року Львівською митницею винесено постанову у справі про порушення митних правил №0430/20900/23, за якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених частиною 2 статтею 471 МК України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів, на суму 378 404 грн. 47 коп.

Санкція ч.2 ст.471 МК України передбачає накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 30 відсотків вартості товарів.

Відтак, розмір штрафу покладається в основу рішення суб`єкта владних повноважень, постанова носить обов`язковий характер, підлягає безумовному виконанню, є виконавчим документом та відповідно від встановлення митної вартості переміщуваних речей залежить розмір міри відповідальності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

11.07.2023 захисник ОСОБА_1 , адвокат Шокало В.С., під час розгляду справи на митниці надав письмові пояснення та відскановану копію листа БО «Благодійний фонд Промінь сердець» від 26.06.2023, оригінал якого скеровано Львівській митниці поштою, з приводу заперечення вчиненого порушення митних правил гр. ОСОБА_1 , яким надано правову оцінку під час розгляду справи. Зокрема, керівництво благодійної організації «Благодійний фонд «Промінь сердець» повідомило, що після складення протоколу про порушення митних правил, керівник фонду запитав у відправника (донора), яким чином на адресу фонду було надіслано орієнтовно 500 кг одягу в асортименті без ознак використання. Під час спілкування з відповідними особами донора було з`ясовано, що до приправ в упаковці по 20 кг у кількості 48 шт., ними було також завантажено одяг в асортименті з етикетками виробника, тканина в рулонах різних кольорів, а також етикетки загальною вагою 515,7 кг. Відповідний товар не був проданий в магазинах і був переданий для гуманітарних цілей донору, який передав для подальшого розпорядження фонду. В розумінні донора цей одяг не може вважатись таким, що не був у використанні, оскільки він був знятий з реалізації, а тому він не вважав, що надіслання його створить які-небудь незручності чи проблеми.

У постанові в.о. заступника начальника начальника управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Львівської митниці Кравченко Тарас Володимирович зазначив, що в день вчинення порушення митних правил посадовій особі митниці не було надано будь-яких документів щодо вартості на переміщуваний товар, а тому в порядку ст.516 МК України в справі було призначено експертизу та в межах ст.515 МК України експертом Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби України було встановлено вартість предметів правопорушення.

Разом з тим, зміст оскаржуваної постанови свідчить про те, що листу БО «Благодійний фонд "Промінь сердець» від 26.06.2023 суб`єктом владних повноважень не було надано належної оцінки на рівні з іншими доказами, які підтверджують чи спростовують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Зокрема митним органом не наведено конкретних мотивів з посиланням на відповідні норми чинного законодавства, які б вказували на наявність об`єктивних обставин того, що вказаний лист не може бути взятий до уваги при винесенні оскаржуваної постанови.

Дані обставини, на думку суду, свідчать про те, що при розгляді справи про порушення митних правил відповідачем не було ураховано усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

А тому, постанова у справі про порушення митних правил №0430/20900/23 від 11.07.2023 не відповідає принципу обгрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, передбаченого п.3 ч.2 ст.2 КАС України.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що в основу визначення розміру штрафних санкцій посадовою особою митниці покладено висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень від № -0364 від 25.05.2023 та висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень від № -0410 від 09.06.2023.

Порядок та підстави призначення експертиз в Спеціалізованій лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України регулюється главою 50 Митного кодексу України (митні експертизи), яка передбачає, що взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами митного органу в рамках процедур митного контролю та митного оформлення, а також під час прийняття рішень щодо зобов`язуючої інформації з метою встановлення характеристик, визначальних для:

1) класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД;

2) перевірки задекларованої митної вартості товарів;

3) встановлення країни походження товарів;

4) встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин;

5) встановлення належності товарів до предметів, що мають художню, історичну чи археологічну цінність;

6) встановлення належності товарів до таких, що виготовлені з використанням об`єктів права інтелектуальної власності, що охороняються відповідно до закону.

Згідно з ч.17 ст. 356 МК України, про взяття проб (зразків) товарів складається акт за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, який в матеріалах справи відсутній.

Частина 22 ст.356 МК України чітко передбачає мету проведення досліджень, які проводяться Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень, а саме «встановлення характеристик товару, необхідних для його митного оформлення, митні органи можуть письмово, у тому числі з використанням засобів інформаційних технологій, затребувати з підприємств-виробників, суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та громадян наявну у них техніко-технологічну документацію про склад, фізико-хімічні властивості товарів, інформацію про основні технологічні стадії їх виробництва та призначення».

Відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998року №53/5, проведення експертиз (експертних досліджень) основним завданням товарознавчої експертизи є: визначення вартості товарної продукції; визначення належності товарів класифікаційних категорій, які прийняті у виробничо-торговельній сфері; визначення характеристик об`єктів дослідження відповідно до вимог Українського класифікатора товарів зовнішньої-економічної діяльності; визначення змін показників якості товарної продукції; установлення способу виробництва товарної продукції: промисловий чи саморобний, підприємства-виробника, країни-виробника; визначення відповідності упакування і транспортування, умов і термінів зберігання товарної продукції до вимог чинних правил. Згідно вказаної Інструкції, з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи(міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила).

При цьому, відповідач не зазначив, які саме стандарти та технічні умови до даного виду товару він використовував, не вказано код товару Українського класифікатора товарів зовнішньої економічної діяльності, не надані відомості з митних баз Держмитслужби щодо подібних (аналогічних) товарів, які імпортуються в Україну.

Крім того, як убачається з матеріалів справи, вилучений у справі товар ввозився з -за кордону в Україну, проте, яка інформація використовувалась для визначення вартості товару матеріали справи не містять, а саме відповідач не надав належного обґрунтування щодо того, що товар придбано на території іншої країни, тобто співставлення вартості з врахуванням даного критерію.

Проаналізувавши норми законодавства, суд дійшов висновку, що Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України є органом уповноваженим на встановлення характеристик товару, необхідних для його митного оформлення, митного контролю, але відповідачем не доведено, що Спеціалізована лабораторія уповноважена на визначення митної вартості переміщуваних речей у справах про порушення митних правил, що в подальшому є підставою для визначення розміру штрафу, який між іншим зараховується на рахунок відповідача.

Відповідно до рішення Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 року №522/1029/18, висновок експерта не може бути належним і допустимим доказом, якщо у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, і що такий висновок підготовлено для подання до суду.

Матеріали справи не містять доказів, що експерт був повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Тобто суд приходить до обґрунтованого переконання про те, що висновки Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи, яка і є підрозділом митного органу, побудовані по суті на припущеннях, що виключає можливість їх застосування як належного та допустимого доказу у цій справі.

Відповідно до положень ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.2 ст.51МК України, митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Як передбачено ч.1 ст.52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч. 2 ст. 53 МК України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції).

Постановою Верховного Суду від 07.12.2022 у справі № 200/6156/20-а визначено, що право надавати заперечення щодо висновків органу державної фіскальної служби та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Зазначену правову позицію висловлено також Верховним Судом у постановах від 28.05.2019 року у справі № 816/2023/15, від 26.03.2019 року у справі № 812/8245/13-а, від 19.06.2018 року у справі № 826/7704/16, яка згідно ч.5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом при виборі і застосуванні до спірних правовідносин.

Враховуючи вищезазначене, суд бере до уваги долучений позивачем лист БО «Благодійний фонд «Промінь сердець» від 26.06.2023.

Відповідно до ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил зокрема є:

1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил;

2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду;

3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи.

Частинами 1 та 2 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем не надано суду жодного належного, об`єктивного та обґрунтованого доказу, який би спростовував доводи позивача та його представника та вказував на наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.471 Митного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправною та скасування постанови є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що даним рішенням скасовується постанова у справі про порушення митних правил №0430/20900/23 від 11.07.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.471 Митного кодексу України, провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.132 КАС України, передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 429,44 грн., що підтверджується доданою до позовної заяви квитанцією.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням зазначених процесуальних норм, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню в користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з Львівської митниці.

Керуючись ст.ст.9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд,

вирішив :

позов ОСОБА_1 до Львівської митниці про скасування постанови у справі про порушення митних правил - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0430/20900/23 від 11.07.2023 року.

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.471 МК України - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Львівської митниці (м.Львів, вул.Костюшка, 1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн 44 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.М.Колтун