Справа № 400/2446/22
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20.09.2023 № 400/2446/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні звіт про виконання рішення суду в адміністративній справі

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,

про:визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач, ГУ ПФУ), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо зменшення розміру пенсії з 90 до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 01.12.2019 року ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перерахувати з 01.12.2019 року, виплатити перераховане та виплачувати пенсію ОСОБА_1 у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо застосування обмежень максимального розміру пенсії при нарахуванні та виплаті з 01.12.2019 року ОСОБА_1 пенсії на підставі нової довідки від 02.08.2021 року № 22/6-4114 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за листопад 2019 року, виданої Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити з 01.12.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі нової довідки від 02.08.2021 року № 22/6-4114 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за листопад 2019 року, виданої Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України, з урахуванням проведених виплат.

Рішенням суду від 18.05.2022 р. позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 01.12.2019 року; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо застосування обмежень максимального розміру пенсії при нарахуванні та виплаті з 01.12.2019 року ОСОБА_1 пенсії на підставі нової довідки від 02.08.2021 року № 22/6-4114 про розмір грошового забезпечення, виданої Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) перерахувати та виплатити з 01.12.2019 року пенсію ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром, на підставі нової довідки від 02.08.2021 року № 22/6-4114 про розмір грошового забезпечення, виданої Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення набрало законної сили 20.06.2022 р.

На виконання рішення суду видано виконавчі листи від 20.06.2022 р.

01.05.2023 р. позивач звернувся із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення. Заява мотивована тим, що рішення суду належним чином не виконане, оскільки перерахунок пенсії проведено не повному обсязі, а саме: при здійсненні перерахунку не застосована індексація за 2022 та 2023 роки.

Ухвалою від 08.05.2023 р. суд вказав Відповідачеві на неякісне виконання рішення суду та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до 25.06.2023 р. подати звіт про виконання судового рішення.

23.05.2023 р. відповідачем була подана апеляційна скарга на ухвалу суду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2023 р. ухвалу суду першої інстанції від 08.05.2023 р. залишено без змін.

Справа повернулась до суду першої інстанції 04.08.2023 р.

13.06.2023 р. відповідачем подано звіт про виконання рішення суду, в якому зазначено, що на виконання рішення Головним управлінням проведено перерахунок пенсії за вислугу років. Після перерахунку розмір пенсії позивача склав 27223,46 грн, загальний розмір доплати по перерахунку за рішенням суду 298710,72 грн. Головним управлінням забезпечено виплату пенсії позивача в перерахованому розмірі та внесено відомості щодо заборгованості за рішенням від 18.05.2022 р. до «Реєстру судових рішень» Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України. Черговість виплати коштів по вищезазначеному рішенню суду не настала. Отже, рішення суду від 18.05.2022 р. виконується Головним управлінням відповідно до покладених судом зобов`язань та в межах повноважень, визначених чинним законодавством.

18.07.2023 р. позивач подав заперечення на звіт, де відзначив, що відповідач не надав доказів виконання рішення суду в частині виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром. Так, згідно перерахунку пенсії з 01.06.2023 р. відповідачем нараховано пенсію в розмірі 32534,74 грн, однак з урахуванням максимального розміру пенсія до виплати складає 27223,46 грн. На підставі викладеного, позивач просив звіт не затверджувати, вжити заходи до винних осіб.

При розгляді звіту від 13.06.2023 р. судом було встановлено, що Відповідачем проведено перерахунок пенсії, загальна сума пенсії після перерахунку становить 32534,74 грн, однак з моменту проведення перерахунку фактично пенсія виплачується Позивачеві в сумі 27223,46 грн. На такі протиправні дії ПФ судом було звернуто увагу та Ухвалою суду від 11.08.2022 року встановлено Відповідачу новий строк виконання рішення суду до 20.09.2023 року. (втретє).

12.09.2023 року від відповідача надійшов звіт про виконання рішення суду, де зазначено, що пенсія Позивачеві на вимогу суду перерахована, її повний обсяг становить 27223,46 грн. Проведено також індексацію повного розміру пенсії. Так, сума індексації за 2022 рік склала 3811,28 грн, за 2023 рік - 1500,00 грн, що разом становить 32534,74 грн, але через те, що в рішенні суду, яке виконується, не зазначено, що Відповідач зобов`язаний виплачувати пенсію разом із сумою індексації, Позивачеві виплачується пенсія тільки в сумі проведеного перерахунку, без індексації, що становить 27223,46 грн.

19.09.12023 року від Позивача на адресу суду найшли заперечення на Звіт ПФУ, де зазначено, що сума пенсії відповідно до проведеного перерахунку на виконання рішення суду становить 32534,74 грн, але йому фактично сплачується тільки 27232,46 грн, що є незаконним та свідчить про невиконання рішення суду. Позивач вбачає в діях ПФУ свавільне небажання виконувати рішення суду, а відтак, просить суд застосувати до Начальника ГУ ПФУ у Миколаївській області наслідки, передбачені ч. 2 ст. 382 КАС України.

За приписами ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З`ясувавши позицію сторін у судовому засіданні, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Судом встановлено судовий контроль за виконання рішення суду Ухвалою від 08.05.2023 року.

Ухвалами суду від 11.08.2023 року і від 19.05.2021 року двічі продовжено терміни для подачі Звітів про виконання рішення суду.

Відповідач надав суду Звіти від 13.06.2023 року, 12.09.2023 року про виконання рішення суду, але жоден з цих звітів судом не визнано таким, що підтверджує виконання рішення суду в повному обсязі. Окрім того, судом у своїх ухвалах про встановлення нового терміну для подання звіту чітко було зазначено, що рішення суду повинно бути виконано в повному обсязі (здійснений перерахунок пенсії та проведено виплату пенсійних виплат без обмеження граничного розміру).

Проведення індексації перерахованого розміру пенсії входить до прямих обов`язків ПФУ, на ці дії не повинно виноситися окреме рішення суду, так як і на виплату сум пенсії разом із сумами індексації. Суд вкрай критично оцінює позицію ПФУ, яка зводиться до того, що задля виплати пенсії позивачеві в повному обсязі (без обмеження максимального розміру та з сумами індексації) повинно бути окреме рішення суду. Така позиція є неприпустимою та свідчить про небажання ГУ ПФУ виконувати рішення суду в частині виплати пенсії без обмеження максимального розміру. Окрім того, така поведінка ГУ ПФУ призводить до створення штучних перешкод для отримання Позивачем належних йому виплат, що порушує його конституційне право на володіння власними коштами (сумами пенсії, які йому належать, та навіть нараховані органом ПФУ, але безпідставно не виплачуються, утримуються), та окрім того, така поведінка ГУ ПФУ спонукає Позивача на звернення до суду за захистом своїх прав, які вже були захищені судовим рішенням.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться у ст. 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З метою забезпечення виконання судового рішення ст. 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями частини першої ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга ст. 382 КАС України).

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

Суддя за клопотанням органу чи посадової особи, відповідальних за виконання рішення, на підставі відповідних доказів зменшує розмір штрафу, який стягується на користь Державного бюджету України за невиконання або неналежне виконання рішення, на суму штрафу, який було накладено за ці самі дії державним виконавцем відповідно до законодавства про виконавче провадження.

Ухвала суду про накладення штрафу, що набрала законної сили, направляється для виконання до державної виконавчої служби. З наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня у розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції.

Сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

Переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Зважаючи на приписи наведених положень процесуального закону, з урахуванням подання відповідачем звіту (втретє), зміст якого свідчить про невиконання рішення суду, суд вбачає підстави для накладення на керівника штрафу в сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено, що в 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2684 гривні.

Отже, розмір штрафу становить 53680,00 грн.

Керуючись ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Накласти на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) штраф у розмірі 53680,00 грн (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят грн 00 коп.) за невиконання рішення суду по справі № 814/2446/22.

2. Половину суми штрафу, тобто 26840,00 грн (двадцять шість тисяч вісімсот сорок грн 00 коп.), стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ). Ухвала в цій частині може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

3. Половину суми штрафу, тобто 26840,00 грн (двадцять шість тисяч вісімсот сорок грн 00 коп.), стягнути на користь Державного бюджету України (стягувач Державна судова адміністрація України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ідентифікацій код 26255795). Ухвала в цій частині може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

4. Ухвала суду про накладення штрафу, що набрала законної сили, направляється для виконання до державної виконавчої служби. З наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня у розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції.

Ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею у порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 КАС України.

Ухвала підписана суддею 20.09.2023 року.

Суддя Н.В. Лісовська