Справа № 160/11570/23
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 серпня 2023 р. Справа № 160/11570/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро питання щодо закриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та стягнення заборгованості з пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

29.05.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 26.05.2023 через систему Електронний суд позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 за період з 28.07.2021 року по червень 2022 року;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 28.07.2021 року по червень 2022 року у розмірі 211932,26 грн. (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот тридцять дві гривні) 26 коп.

Означені позовні вимоги вмотивовані протиправністю дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 за період з 28.07.2021 року по червень 2022 року.

13.07.2023 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив наступне. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 року по справі № 160/17047/21, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи ОСОБА_1 один місяць служби за три час проходження військової служби при частковій мобілізації з 14.07.2015 по 20.10.2016, в тому числі період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 08.02.2016 по 20.05.2016 в стаж роботи за Списком № 1 за провідною професією «машиніст гірничих виїмкових машин з повним робочим днем в шахті» з урахуванням Роз`яснень Міністерства Соцполітики від 20.01.1992 № 8; зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1 в кратності з урахуванням Роз`яснень Міністерства Соцполітики від 20.01.1992 № 8, наступні періоди роботи та навчання: 05.09.2005 - 11.10.2005 - курси УКК за професією «прохідник»; 11.10.2005 - 17.11.2005 - виробнича практика учнем прохідника з повним робочим днем в шахті; 05.12.2005 - 16.09.2007 - підземний прохідник з повним робочим днем в шахті; 17.09.2007 - 21.10.2007 - курси УКК за професією «машиніст гірничих виїмкових машин»; 22.10.2007 - 25.12.2007 - виробнича практика учнем машиніста гірничих виїмкових машин з повним робочим днем в шахті; 26.12.2007 - 04.06.2008 - прохідник підземний з повним робочим днем в шахті; 05.06.2008 - 28.07.2021 - машиніст гірничих виїмкових машин з повним робочим днем в шахті; повторно розглянути заяву від 28.07.2021 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням висновків суду. Рішення суду набрало законної сили 24.02.2022. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 року по справі № 160/17047/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 та призначено з 28.07.2021 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, із зарахуванням до пільгового стажу спірних періодів роботи та навчання. Згідно протоколу про перерахунок пенсії від 24.06.2022 розмір пенсії ОСОБА_1 перераховано з урахуванням норм ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (80% від середньомісячного заробітку). Згідно ст.10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» фінансування додаткових витрат на виплату підвищеного розміру пенсії відповідно до статті 8 цього Закону здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Відповідно до пункту 2 статті 72 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України. Згідно ч. 1, 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Відповідно до пунктів 11 частинні розділу II Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 року № 21-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 року за № 897/16913, кошти на відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з шкідливими та особливо шкідливими умовами праці за Списком №1 та інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 та кошти на виплату різниці у розмірах пенсій науковим працівникам, що відшкодовуються за рахунок недержавних та державних не бюджетних підприємств, установ та організацій визначаються з урахуванням фактичних витрат на пенсійне забезпечення осіб цих категорій за звітний період. Доплата, що нарахована за рішенням суду поточного року не відноситься до фактичних витрат на пенсійне забезпечення осіб вищезазначених категорій за звітний період та не передбачена Бюджетом Пенсійного фонду України на поточний рік. Згідно з п. 20 та п.29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Доплата ОСОБА_1 за період з 28.07.2021 по 30.06.2022 у розмірі 211932,26 грн, буде здійснена при надходженні відповідного фінансування для виплати сум, нарахованих за рішеннями суду, в порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили. Головне управління в межах своїх повноважень нарахувало суму заборгованості на виконання рішення суду, при цьому, виплатою заборгованості займається центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. В поданому позові позивач фактично не погоджується із бездіяльністю Відповідача, які пов`язані із виплатою йому пенсійних коштів нарахованих на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 року по справі № 160/22507/21. Питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративній справі, урегульовано у статтях 370-383 КАС України, якими не передбачено можливості вирішення в порядку позовного провадження вимог особи-позивача, що випливають з обставин невиконання або неналежного виконання судового рішення відповідачем. Згідно із положеннями ч. ч. 1, 2 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Отже, приписами ст. ст. 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах. Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. Отже, для захисту своїх прав позивач повинен обрати інший вид судового контролю за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 року по справі № 160/22507/21, а не пред`являти новий адміністративний позов.

13.07.2023 року позивач подав до суду відповідь на відзив де зазначив, що відповідач не подав будь - якого доказу на спростування зазначених в позовній заяві обставин. Отже висновки, зазначені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими.

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2023 року зазначена вище справа розподілена та 30.05.2023 року передана судді Пруднику С.В.

05.06.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято до свого провадження означену позовну заяву та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено таке.

Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , перебуваю на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримую пенсію за віком.

За реплікацією «Діловодство спеціалізованого суду» установлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 року у справі № 160/17047/21 позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58002, м. Чернівці, площа Центральна, 3, ) про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 05.08.2021 року № 51 щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на підставі заяви про призначення пенсії від 28.07.2021 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи ОСОБА_1 один місяць служби за три період проходження військової служби при частковій мобілізації з 14.07.2015 року по 20.10.2016 року, в тому числі період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 08.02.2016 року по 20.05.2016 року в стаж роботи за Списком № 1 за провідною професією машиніст гірничих виїмкових машин з повним робочим днем в шахті з урахуванням роз`яснень Міністерства соцполітики від 20.01.1992 № 8.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за Списком № 1 в кратності з урахуванням роз`яснень Міністерства соцполітики від 20.01.1992 № 8, наступні періоди роботи та навчання: з 05.09.2005 - 10.10.2005 - курси УКК за професією прохідник; 11.10.2005 - 17.11.2005 роки - виробнича практика учнем прохідника з повним робочим днем в шахті; 05.12.2005 - 16.09.2007 роки - підземний прохідник з повним робочим днем в шахті; 17.09.2007 - 21.10.2007 роки - курси УКК за професією машиніст гірничих виїмкових машин; 22.10.2007 - 25.12.2007 роки - виробнича практика учнем машиніста гірничих виїмкових машин з повним робочим днем в шахті; 26.12.2007- 04.06.2008 роки - прохідник підземний з повним робочим днем в шахті; 05.06.2008 - 28.07.2021 роки - машиніст гірничих виїмкових машин з повним робочим днем в шахті.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.07.2021 року щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах роботи, відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням висновків суду.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 року по справі № 160/17047/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 та призначено з 28.07.2021 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, із зарахуванням до пільгового стажу спірних періодів роботи та навчання.

Згідно протоколу про перерахунок пенсії від 24.06.2022 розмір пенсії ОСОБА_1 перераховано з урахуванням норм ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (80% від середньомісячного заробітку).

Так, за період з 28.07.2021 року по 30.06.2022 року виникла заборгованість по виплаті пенсії.

28.10.2022 року позивач звернувся до відповідача з питання виплати заборгованості по пенсії.

Листом від 25.11.2022 року, який позивачем було отримано 28.11.2022 року через вебпортал Пенсійного фонду України, останньому було повідомлено, що сума заборгованості по пенсії за період з 28.07.2021 року по 30.06.2022 року становить 211932,26 грн. Кошти будуть виплачені після виділення додаткових бюджетних призначень Пенсійному фонду України для виплати сум, нарахованих за рішеннями суду, в порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили.

Позивачем були вжиті заходи примусового виконання рішень, постановою державного

виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 23.02.2023 року було відкрито виконавче провадження.

Постановою від 21.03.2023 року виконавче провадження було закінчено у зв`язку з виконанням рішення суду у повному обсязі.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні питання про закриття провадження у справі суд виходить з такого.

Положеннями частини другої статті 14, частини першої статті 370 КАС України, передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною п`ятою статті 372 КАС України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

За частиною першою статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону №1404-VIII державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом №1404-VIII, у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а та 16.02.2019 у справі №816/2016/17.

Згідно статті 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

У постанові від 16.03.2023 року по справі №640/12697/21 Верховний Суд вказав, що вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Таким чином, у разі незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю, вчиненими відповідачем на виконання судового рішення у справі №520/1037/22 позивач може скористатися процесуальним механізмом судового контролю та звернутися до суду із відповідною заявою про визнання таких рішень, дій чи бездіяльності протиправними відповідно до статті 383 КАС України, а не подавати новий адміністративний позов.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

Аналогічна правова позиція висловлена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №806/2143/15, від 17.04.2019 у справі №355/1648/15-а, від 21.08.2019 у справі №295/13613/16, від 22.028.2019 у справі №522/10140/17 та від 21.11.2019 у справі №802/1933/18-а, від 24.09.2020 у справі №640/15623/19, від 28.02.2023 у справі №260/1898/22.

Проаналізувавши предмет позовних вимог, суд дійшов висновку, що волевиявлення позивача фактично спрямоване на зобов`язання відповідача у певний спосіб виконати інше судове рішення - рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 року у справі № 160/17047/21 та фактично є однією із форм контролю за виконанням судового рішення.

Отже, в даному випадку вимоги позивача про стягнення заборгованості з виплати пенсії за пенсії за період з 28.07.2021 року по 30.06.2022 року у сумі 211932,26 грн. слід розглядати в порядку, визначеному статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки в позовній заяві йдеться про бездіяльність відповідача, вчинену в ході виконання рішення у справі №160/17047/21.

Також суд зазначає, що рішення суду щодо зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачем не оскаржено, спір між сторонами про розмір нарахованої (обчисленої) суми - відсутній. Тобто, в спірних правовідносинах є судове рішення, яким визначено спосіб захисту порушеного права щодо отримання позивачем нарахованої суми.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav.Spain) серія A.303-A; пункт 29).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У постанові від 22.03.2018 у справі № П/9901/135/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що поняття «спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у цій справі не можуть бути розглянуті як за правилами адміністративного судочинства так і не підлягають розгляду в судовому порядку в цілому, в зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Вказані висновки суду узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 06.05.2022 у справі № 295/8422/16-а, від 28.02.2023 у справі № 260/1898/22.

На підставі вищезазначеного, з огляду на викладене правове регулювання, підстави позову та додані докази, суд доходить висновку, що спір в даній адміністративній справі не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, у зв`язку чим необхідно закрити провадження в адміністративній справі №160/11570/23 на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України.

Частиною 2 ст. 239 КАС України встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 180-189, 238, 241-243, 248, 256,295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі №160/11570/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та стягнення заборгованості з пенсії.

При цьому, також роз`яснити, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник