Справа № 461/4669/23
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 461/4669/23 пров. № А/857/14586/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 липня 2023 року (головуючий суддя Кротова О.Б., м. Львів) у справі № 461/4669/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, старший державний виконавець Сихівського ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, у якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 695764345 від 25.07.2022, провадження у справі закрити, зупинити виконавче провадження № 70495223, стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 20 липня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій покликається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що органом місцевого самоврядування дорожній знак « 3.34 Зупинку заборонено», що знаходиться по вул. Клепарівська, 8 у м. Львові з відповідним підрозділом ГУ НП у Львівській області та УПП у Львівській області не погоджувався, а тому встановлення такого знаку є незаконним. Зазначає про відсутність доказів законного встановлення даного дорожнього знаку, що підтверджується листами ГУ НП у Львівській області від 15.06.2023 №С-20аз/04/15-23, УПП у Львівській області від 16.06.2023 №303аз/41/12/02/2023, а також листом Шевченківської районної адміністрації від 14.06.2023 №36-вих-72543 та від 08.06.2023 №36-вих-69689. Звертає увагу, що обов`язок щодо доказування правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в силу ст. 77 КАС України покладається на відповідача, чого ним зроблено не було.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Враховуючи вимоги статті 286 та статті 311 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Заслухавши доповідь головуючого судді, проаналізувавши письмові докази, що є в матеріалах справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції і визнається сторонами, 25.07.2023 інспектором з паркування сектору контролю за дотриманням правил паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Панчишиним В.М. винесено постанову серії РАП № 695764345 до повідомлення серії ЛВ №00083675 від 08.07.2022, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно цієї постанови 08.07.2022 о 15 год. 30 хв. ОСОБА_1 як водієм транспортного засобу марки AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснено зупинку за адресою: м. Львів, вул. Клепарівська, 8, чим порушено вимоги п. 3.34 р.33 Правил дорожнього руху України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт порушення позивачем вимог п. 3.34 р.33 Правил дорожнього руху України підтверджується постановою та наявними в матеріалах справи фотодоказами, а тому відповідачем доведені обставини, які свідчать, що в діях позивача є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками і вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Параграф 15 Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 № 1306 ( далі - ПДР ), який називається «Зупинка і стоянка» чітко регламентує, де може здійснюватися зупинка транспортних засобів.

Пункт 15.1 ПДР, який є загальною нормою параграфу 15 ПДР, передбачає, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Пунктом 8.1 ПДР встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з пунктом 8.4 «в» ПДР України заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

До заборонних знаків віднесено знак 3.34 «Зупинку заборонено», який забороняє зупинку та стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до ПДР України дія знака 3.34 поширюється на той бік дороги, на якому такий встановлений. Зона дії знака 3.34 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту.

Таким чином, зупинка транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» створює об`єктивну сторону правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 122 КУпАП.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачено, зокрема, що порушення вимог дорожніх знаків, а також порушення правил зупинки, стоянки тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частинами 2, 4 статті 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису).

Таким чином, положеннями КУпАП передбачено, що у випадку виявлення ознак адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 122 КУпАП, складення протоколу про адміністративне правопорушення не вимагається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься безпосередньо на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до примітки ст.14-2 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до положень статті 14-2 КУпАП, інспектором з паркування було здійснено фотофіксацію обставин порушення правил зупинки в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано:

1) дату порушення 08.07.2022;

2) географічні координати: 49.843460, 24.016629;

3) час вчинення порушення: 15:30;

4) місце вчинення: м. Львів, вул Клепарівська, 8.

Фотозйомка здійснювалася за допомогою технічного засобу LOGIC INSTRUMENT FIELDBOOK K 80V2 86QАC4670NXA22D0874, про що зазначено в постанові про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.ч. 1-3 ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Про здійснення фотофіксації під час фіксування правопорушення зазначено в оскаржуваній постанові, а тому такі докази апеляційним судом визнаються належними, допустимими та достовірними.

Крім того, на веб-сайті, посилання на який міститься в оскаржуваній постанові, через ідентифікатори доступу до фото/відеоматеріалів правопорушення: https://inspector.lviv.ua, індифікатор для доступу до інформації на вебсайті державний номер ТЗ, номер повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності: міститься шість фотознімків, виконаних з різних ракурсів. Вказані фото правопорушення в роздрукованому вигляді додані до відзиву на позовну заяву.

З доданого до постанови фото (додаток №2, а.с. 51) вбачається, що при в`їзді на вулицю Клепарівську, зі сторони вул. Шевченка, поруч з будинком №2, розміщено дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено», що розташований на правому боці дороги.

Також, з інших доданих до постанови матеріалів фотофіксації (додаток № 3, а.с. 52-54) вбачається, що 08.07.2022 о 15:30 год. автомобілем марки AUDI А6, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснено зупинку на правому боці дороги за адресою: м. Львів, вул. Клепарівська, 8, координати: 49.843460.24.016629, тобто в межах дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Таким чином, позивач здійснив зупинку в межах дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», де згідно зазначених правил дорожнього руху на вказаній ділянці дороги з цього боку вулиці заборонено зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Доказів протилежного позивачем не надано.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122КУпАП.

Щодо доводів апелянта про те, що знак 3.34 «Зупинку заборонено», що розташований по вул. Клепарівська у м. Львові є незаконним, оскільки такий не погоджений з відповідним підрозділом ГУ НП у Львівській області та УПП у Львівській області та покликанням апелянта на листи ГУ НП у Львівській області від 15.06.2023 №С-20аз/04/15-23, УПП у Львівській області від 16.06.2023 №303аз/41/12/02/2023, Шевченківської районної адміністрації від 14.06.2023 №36-вих-72543 та від 08.06.2023 №36-вих-69689, то колегія суддів не приймає такі до уваги та зазначає, що зі змісту вказаних відповідей лише вбачається, що дані органи не володіють компетенцією щодо надання доказів погодження встановлення дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» на вул. Клепарівська у м. Львові.

Колегія суддів вважає доводи про незаконність встановлення знаку надуманими, оскільки належних та допустимих доказів на ствердження цієї обставини апелянтом не надано не надано.

Крім того, колегія суддів враховує, що такі обставини не були підставою позову. У позовній заяві позивач стверджував, що дорожній знак «Зупинку заборонено» був зафарбований, що позбавляло можливості позивача його побачити.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального або порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно приписів статті 139 КАС України не підлягають відшкодуванню в користь позивача понесені ним судові витрати у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст.286, ст.272, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 липня 2023 у справі № 461/4669/23 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар