Справа № 160/7084/23
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2023 року Справа № 160/7084/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в письмовому провадженні у м. Дніпрі адміністративну справу №160/7084/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання протиправними та скасування наказів, визнання протиправними дій, -
06.04.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати неправомірними з часу їх видання та скасувати: наказ «Про призначення службового розслідування» від 29.05.2022 року №189/1, наказ «Про результати службового розслідування» від 29.05.2022 року №191/1, наказ «Про призначення службового розслідування» від 05.06.2022 року №238/1, наказ «Про результати службового розслідування» від 30.06.2022 року №81/30062022 за підписами м-ра Акуліча В,.В.; визнати неправомірними діями в/ч НОМЕР_1 з виготовлення наказу «Про призначення службового розслідування» від 29.05.2022 року №189/1, наказу «Про результати службового розслідування» від 29.05.2022 року №191/1, наказу «Про призначення службового розслідування» від 05.06.2022 року №238/1, наказу «Про результати службового розслідування» від 30.06.2022 року №81/30062022 - шляхом друкування, проставлення відбитку гербової печатки в/ч НОМЕР_1 на написі «командир в/ч НОМЕР_1 майор ОСОБА_2 , та подання Дніпропетровському окружному адміністративному суду як законних наказів командира в/ч НОМЕР_1 .
В обґрунтування позову зазначено, що спірні накази підлягають визнанню протиправними та скасуванню, оскільки були видані не уповноваженою на вчинення таких дій особою - м-ром ОСОБА_2 за тих обставин, коли згідно положень Статуту внутрішньої служби ЗСУ призначений 01.03.2022 року наказом №43 командира в/ч НОМЕР_2 на посаду ТВО командира в/ч НОМЕР_1 ст. л-т ОСОБА_3 був єдиною особою, яка мала повноваження на видачу розпорядчих актів відносно особового складу. Зазначає про відсутність реєстрації таких наказів в Книзі наказів та директив в/ч НОМЕР_1 . Позивач зауважує, що накази набирають чинність виключно з моменту їх реєстрації в Книзі обліку наказів по особовому складу. Крім цього позивач зазначає, що спірні накази не оприлюднювались для ознайомлення та позивачу під підпис не надавались. Також позивач зауважує, що підставою для прийняття наказу №238/1 від 05.06.2022 року слугував рапорт т.в.о. начальника розвідки старшого солдата ОСОБА_4 , який не пройшов реєстрацію в Журналі реєстрації рапортів в/ч НОМЕР_1 . Позивач наголошує, що спірні накази були створені минулою датою, а отже беззаперечно підлягають визнанню протиправними та скасуванню. У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/7084/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання протиправними та скасування наказів, визнання протиправними дій. Розглядати справу постановлено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
08.05.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення доказів, шляхом витребування у в/ч НОМЕР_1 РУ СТрО " ІНФОРМАЦІЯ_1 " фотокопій документів, завірених у відповідності до вимог п. 2.8.22 Інструкції з організації діловодства в Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу ЗСУ № 124 від 07.04.2017р., а саме: лицевої і останньої сторінок прошитої «Книги обліку наказів та директив в/ч НОМЕР_1 »; робочих сторінок «Книги обліку наказів та директив в/ч НОМЕР_1 » із реєстраційними записами за 29.05., 05.06, 30.06.2022року; наказу «Про призначення службового розслідування» від 29.05.2022р. №189/1; наказу «Про результати службового розслідування» від 29.05.2022р. №191/1; наказу «Про призначення службового розслідування» від 05.06.2022р.№ 238/1; наказу «Про результати службового розслідування» від 30.06.2022р №81/30062022.
10.05.2023 року ОСОБА_1 було подано до суду клопотання про витребування доказів, в якому позивач просить витребувати у В/7407 фотокопії документів, завірених у відповідності до вимог п. 2.8.22 Інструкції з організації діловодства в Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу ЗСУ №124 від 07.04.2017 р., а саме: лицевої і останньої сторінок прошитої «Книги обліку наказів та директив в/ч НОМЕР_1 »; робочих сторінок «Книги обліку наказів та директив в/ч НОМЕР_1 » із реєстраційними записами за 22.05., 30.05, 27.06, 27.07.2022року; наказу « Про призначення службового розслідування» від 22.05.2022року № 143/1; наказу «Про результати службового розслідування» від 30.05.2022року №212/1; наказу «Про призначення службового розслідування» від 27.06.2022р. № 209/1; наказу «Про результати службового розслідування» від 27.07.2022року №218/140822.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2023 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі № 160/7084/23 за позовною ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання протиправними та скасування наказів, визнання протиправними дій відмовлено.
15.05.2023 року до суду Військовою частиною НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » надано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого відповідач зазначає, що позивач не надає жодного документу для спростування фактів, які встановлені службовим розслідуванням. Позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості своїх вимог про протиправність спірних наказів №189/1 від 29.05.2022 року, №191/1 від 29.05.2022 року, №238/1 від 05.06.2022 року, №81/30062022 від 30.06.2022 року, зокрема, відсутності факту допущення ним дисциплінарного проступку як підстави для притягнення до відповідальності, а ті обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, не відповідають дійсності. Наказами №189/1 від 29.05.2022 року та №238/1 від 05.06.2022 року було лише призначено службове розслідування щодо встановлення фактів порушення позивачем вимог законодавства, а тому твердження про ненадання для ознайомлення матеріалів службового розслідування, які були складені після прийняття цього наказу, не можуть бути підставою для його скасування. Порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, то вони взагалі не впливають на його дійсність. Оскаржувані накази відповідача прийнято на підставі, у межах повноважень та спосіб, передбачений чинним законодавством України, а тому підстави для задоволення позову відсутні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2023 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у справі № 160/7084/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання протиправними та скасування наказів, визнання протиправними дій відмовлено.
23.05.2023 року ОСОБА_1 було подано до суду клопотання про витребування доказів, в якому позивач просить витребувати від в/ч НОМЕР_1 РУ СТрО « ІНФОРМАЦІЯ_1 » фотокопії документів, завірених відповідності до вимог п. 2.8.22 Інструкції з організації діловодства в Збройних Сил України, затвердженої наказом Генерального штабу ЗСУ №124 від 07.04.2017 р., а саме: лицевої і останньої сторінок прошитої «Книги обліку наказів та директив в/ч НОМЕР_1 »; робочих сторінок «Книги обліку наказів та директив в/ч НОМЕР_1 » із реєстраційними записами за 29.05., 05.06, 30.06.2022року; наказу «Про призначення службового розслідування» від 29.05.2022 року № 189/1; наказу «Про результати службового розслідування» від 29.05.2022 року № 191/1; наказу «Про призначення службового розслідування» від 05.06.2022 року № 238/1; наказу «Про результати службового розслідування» від 30.06.2022 року № 81/30062022 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 року, клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у справі № 160/7084/23 за позовною ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання протиправними та скасування наказів, визнання протиправними дій задоволено, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » надати належним чином завірені фотокопії лицевої і останньої сторінок прошитої «Книги обліку наказів та директив в/ч НОМЕР_1 »; належним чином завірені фотокопії робочих сторінок «Книги обліку наказів та директив в/ч НОМЕР_1 » із реєстраційними записами за 29.05., 05.06, 30.06.2022 року та належним чином завірені фотокопії наказів, а саме: наказу «Про призначення службового розслідування» від 29.05.2022 року № 189/1; наказу «Про результати службового розслідування» від 29.05.2022 року № 191/1; наказу «Про призначення службового розслідування» від 05.06.2022 року № 238/1; наказу «Про результати службового розслідування» від 30.06.2022 року № 81/30062022.
26.05.2023 року до суду надійшла заява позивача про зміну позовних вимог. В даній заяві ОСОБА_1 просить визнати неправомірною бездіяльністю в/ч НОМЕР_1 щодо не розгляду по суті рапорту від 28.07.2022 року солдата ОСОБА_1 про переміщення до в/ч НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ОМБр) ЗСУ та створення штучних перешкод для його подальшого руху до Генерального штабу ЗСУ; зобов`язати в/ч НОМЕР_1 розглянути по суті рапорт від 28.07.2022 року солдата ОСОБА_1 про переміщення до в/ч НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ОМБр) ЗСУ та усунути штучні перешкоди для його подальшого руху до Генерального штабу ЗСУ; визнати неправомірною бездіяльністю в/ч НОМЕР_1 щодо не видачі з березня 2022 року по-сьогодні солдату ОСОБА_1 військового квитка військовослужбовця; зобов`язати в/ч НОМЕР_1 видати солдату ОСОБА_1 військовий квиток військовослужбовця; визнати неправомірною бездіяльністю в/ч НОМЕР_1 щодо не виплати солдату ОСОБА_1 сум основного грошового забезпечення та додаткових виплат за період з 05.06.2022 року по 25.05.2023 року; зобов`язати в/ ч НОМЕР_1 виплатити солдату ОСОБА_1 суми основного грошового забезпечення та додаткових виплат за період з 05.06.2022 року по 25.05.2023 року; стягнути з в/ ч НОМЕР_1 на користь солдата ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану неправомірними наказами та неправомірними діями, в грошовому еквіваленті 70 тис. грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну позовних вимог в адміністративній справі № 160/7084/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання протиправними та скасування наказів, визнання протиправними дій відмовлено.
20.07.2023 року до суду представником позивача було надано додаткові пояснення до позовної заяви та додаткові докази по справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2023 року у задоволенні клопотання представника позивача про застосування заходів процесуального примусу в адміністративній справі №160/7084/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування наказів, визнання протиправними дій відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2023 року у задоволенні клопотання Дніпровської міської організації Всеукраїнської профспілки військових працівників правоохоронних органів та учасників бойових дій про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача в адміністративній справі №160/7084/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про скасування наказу, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, відмовлено.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 01.03.2022 року №48 тимчасове виконання обов`язків командира Військової частини НОМЕР_1 покладено на заступника командира Військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 з 01.03.2022 року.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №2 від 01.03.2022 року, прийнятим ТВО командира Військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_5 , відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом зараховано в списки частини та призначено до НОМЕР_5 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_6 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » солдата ОСОБА_1 .
29.05.2022 року наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №189/1 майором ОСОБА_6 призначено службове розслідування за фактом невиконання бойового розпорядження командира НОМЕР_7 Обр ТрО №596 від 17.05.2022 року про передислокацію 232 батальйону на рубежі оборони старшим сержантом ОСОБА_7 .
29.05.2022 року наказом командира Військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_8 №191/1, зокрема, за порушення вимог статей 402, 403, 404, 425 Кримінального кодексу України, статті 11 Внутрішнього статуту Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України розвіднику-телефоністу розвідувального взводу Військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 оголошено сувору догану. Позбавлено ОСОБА_1 100% грошового забезпечення за травень 2022 року.
30.05.2022 року наказом командира Військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_8 №192/1, у зв`язку з технічною помилкою/опискою у наказі від 29.05.2022 року №191/1 «Про результати службового розслідування», внесено зміни у наказ від 29.05.2022 року №191/1 «Про результати службового розслідування» шляхом викладення пунктів 6, 7, 8, 9 наказу у новій редакції.
Пунктом 8 цього наказу позивача було позбавлено премії та наказано не включати до наказу про виплату додаткової винагороди за травень 2022 року.
05.06.2022 року наказом командира Військової частини НОМЕР_8 майора ОСОБА_8 №238/1 призначено службове розслідування за фактом самовільного залишення Військової частини НОМЕР_1 , зокрема, солдатом ОСОБА_1
Також вказаним наказом зобов`язано в зв`язку з наявністю в діях солдата ОСОБА_1 порушення вимог, передбачених статтями 403 і 408 Кримінального кодексу України спрямувати матеріали службового розслідування до Військової прокуратури та військової служби правопорядку.
Позбавлено ОСОБА_1 100% грошової винагороди за червень 2022 року.
Не погоджуючи із прийнятими наказами, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
З огляду на обґрунтування вимог позовної заяви, позивач вважає оскаржувані накази протиправними внаслідок порушення Військовою частиною НОМЕР_8 Інструкції з організації діловодства в Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу ЗСУ №124 від 07.04.2017 року, при прийнятті та реєстрації вказаних наказів та винесення таких наказів неуповноваженою на те особою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Так, на момент виникнення спірних правовідносин, була чинною Інструкція з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затверджена наказом Міністерства Оборони України №333 від 26.05.2014 року, яка визначала: організацію і порядок обліку в мирний час і в особливий період осіб офіцерського, рядового, сержантського і старшинського складу, курсантів і працівників Збройних Сил України (далі - особовий склад) в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах і організаціях, на кораблях і в підрозділах; завдання і види обліку, призначення облікових документів, порядок їх складання і ведення; обов`язки посадових осіб, відповідальних за організацію і ведення обліку особового складу; порядок персонального обліку безповоротних втрат особового складу в особливий період; порядок видання, обліку, зберігання, розсилки наказів по особовому складу і облікових документів.
Відповідно пункту 1.3 розділу ІІІ Інструкції №333 від 26.05.2014 року, особовий склад, який прибув по мобілізації, зараховується в день прибуття до списків особового складу військової частини в порядку, установленому пунктами 2.7, 2.8 глави 2 розділу ІІ. Призначення (переміщення) офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу проводиться наказом по стройовій частині після закінчення відмобілізування командирами цих частин відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом незалежно від номенклатури посад для призначення на мирний час. Ці накази є підставою для визначення посадового становища офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, запису відомостей про них до облікових документів, виписки та видачі їм документів, що посвідчують особу. Зазначені накази не дублюються наказами по особовому складу. Надалі всі зміни в службовому становищі офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу здійснюються наказами по особовому складу відповідно до номенклатури посад для призначення військовослужбовців.
Указом Президента України № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
Пунктом 120 Положення №1153 встановлено порядок тимчасового виконання обов`язків.
Так, у зв`язку зі службовою необхідністю на військовослужбовця, який займає штатну посаду, може бути покладено тимчасове виконання обов`язків за іншою рівнозначною або вищою посадою, а саме: 1) вакантною - за його згодою; 2) невакантною - у разі тимчасової відсутності, або внаслідок усунення від виконання службових обов`язків чи відсторонення від виконання службових повноважень військовослужбовця, який її займає.
На військовослужбовця, який займає штатну посаду, за його згодою може бути покладено виконання обов`язків за невакантною посадою на час перебування військовослужбовця, який її займає, у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (шестирічного віку - за медичними показниками).
На військовослужбовців, які перебувають у розпорядженні відповідних командирів (начальників), тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою може бути покладено на строк не більше двох місяців.
Відповідно до пункту 121 Положення №1153, тимчасове виконання обов`язків покладається на військовослужбовців наказом командира (начальника) військової частини.
Для тимчасового виконання обов`язків за вакантними і невакантними військовими посадами можуть призначатися: 1) особи рядового складу на військові посади, за якими штатами (штатними розписами) передбачені військові звання рядового складу, а в особливий період на військові посади, за якими штатами воєнного часу передбачені військові звання сержантського і старшинського складу до старшого сержанта (головного старшини) включно; 1-1) особи рядового складу режимно-секретних органів та спеціальних органів зв`язку (шифрувальної служби та засекреченого зв`язку), які мають допуск до державної таємниці відповідної форми, на військові посади в цих органах, за якими штатами (штатними розписами) передбачені військові звання сержантського і старшинського складу, з дотриманням вимог пункту 97 цього Положення; 2) особи сержантського і старшинського складу - на військові посади, за якими штатом (штатним розписом) передбачені військові звання сержантського і старшинського або молодшого офіцерського складу, якщо їм не підпорядковані офіцери; 3) особи молодшого офіцерського складу - на військові посади, за якими штатом (штатним розписом) передбачені військові звання молодшого або старшого офіцерського складу; 4) особи старшого офіцерського складу - на військові посади, за якими штатом (штатним розписом) передбачені військові звання старшого або вищого офіцерського складу; 5) особи вищого офіцерського складу - на військові посади, за якими штатом (штатним розписом) передбачені військові звання вищого офіцерського складу.
В даному випадку судом встановлено, що всі оскаржувані позивачем накази прийнято командиром Військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_6 .
Позивач зазначає, та це є підставою заявлених позовних вимог, що майор ОСОБА_9 не мав права приймати такі накази, оскільки в день їх прийняття ТВО командира Військової частини НОМЕР_1 являвся старший лейтенант ОСОБА_10 , який був єдиною особою, яка мала право на видачу розпорядчих актів відносно особового складу.
В свою чергу, судом встановлено, що наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 01.03.2022 року №9 старшого лейтенанта ОСОБА_3 було призначено заступником командира Військової частини НОМЕР_1 .
Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 01.03.2022 року №48 тимчасове виконання обов`язків командира Військової частини НОМЕР_1 покладено на заступника командира Військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 з 01.03.2022 року.
Отже, старший лейтенант ОСОБА_3 з 01.03.2022 року обіймав посаду заступника командира Військової частини НОМЕР_1 та був призначений тимчасово виконуючим обов`язки командира Військової частини НОМЕР_1 з 01.03.2022 року.
При цьому, судом встановлено, що наказом командира Військової частини НОМЕР_2 №30 від 04.06.2022 року майора ОСОБА_2 наказано вважати таким, що з 04.06.2022 року справи і посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Зі змісту даного наказу вбачається, що майор ОСОБА_2 був призначений Головнокомандувачем Збройних Сил України наказом від 29.05.2022 року №666 на посаду командира Військової частини НОМЕР_1 .
Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що наказом №27 від 17.04.2022 року командира Військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_8 було призначено тимчасово виконуючим обов`язки командира Військової частини НОМЕР_1 , які він виконував до його призначення на посаду командира Військової частини НОМЕР_1 .
Копію наказу №27 від 17.04.2022 року відповідачем до суду надано не було.
Відповідно частини 4 статті 78 кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 17.04.2022 року № 27 майор ОСОБА_2 призначений тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_8 .
Пунктом 2 зазначеного наказу визначено лейтенанту запасу ОСОБА_3 повернутись до своїх обов`язків за посадою.
У період тимчасового виконання майором ОСОБА_2 обов`язків командира Військової частини НОМЕР_1 , у разі його відсутності у зв`язку із виїздом з території військової частини, в тому числі у відпустку за сімейними обставинами або з інших питань, ОСОБА_3 виконував обов`язки тимчасово відсутнього командира військової частини НОМЕР_8 .
Наявність наказу №27 від 17.04.2022 року яким майор ОСОБА_2 призначений тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_8 сторонами не заперечується.
За наведеного, суд погоджується з доводами відповідача та вважає підтвердженими факти того, що у період з 01.03.2022 року по 16.04.2022 року заступник командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 відповідно до наказу №48 від 01.03.2022 року виконував обов`язки командира Військової частини НОМЕР_1 , а з 17.04.2022 року по 03.06.2022 року заступник командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 виконував обов`язки командира Військової частини НОМЕР_1 у разі відсутності тимчасово виконуючого обов`язки командира Військової частини майора ОСОБА_2 , а з 04.06.2022 року у разі відсутності командира Військової частини ОСОБА_2 .
Враховуючи встановлені судом обставини справи суд приходить до висновку про наявність підстав у майора ОСОБА_14 на прийняття оскаржуваних позивачем наказів, оскільки ним у період з 17.04.2022 року, до призначення його на посаду командира Військової частини НОМЕР_1 , тимчасово виконувались обов`язки командира Військової частини НОМЕР_1 .
Щодо доводів позивача про відсутність реєстрації спірних наказів в Книзі наказів та директив, суд зазначає наступне.
Згідно пп.1.1 п.1 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України №124 від 07.04.2017 року, (далі Інструкція №124) ця Інструкція встановлює загальні вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами у військових частинах (установах) Збройних Сил України, штабах угруповань військ, (далі військові частини, установи), включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік, зберігання і контроль за виконанням.
Оскільки відповідач є військовою частиною, а порядок документування управлінської інформації та організації роботи з документами у військових частинах встановлюється Генеральним штабом України, суд доходить висновку, що в даному випадку підлягає застосуванню саме Інструкція №124.
Згідно пп.1.2 п.1 Інструкції №124 документ - це офіційно зареєстрований службою діловодства або відповідним чином засвідчений документ, одержаний чи створений військовою частиною (установою) у процесі її діяльності та має відповідні реквізити.
Документообіг у військовій частині (установі) - це рух документів з часу їх створення чи одержання до завершення виконання або відправлення.
Документи з питань особового складу це документи, що містять інформацію про особовий склад.
Інструкція з діловодства це обов`язковий нормативний акт, що регламентує зміст та організацію виконання процесів з діловодства військової частини (установи).
Копія документа - це документ, що відтворює інформацію іншого документа і всі його зовнішні ознаки чи їх частину.
Відповідно до пп.2.1.6 пп.2.1 п.2 Інструкції №124 наказ командира (керівника) це основний розпорядчий документ командира (керівника) військової частини (установи), виданий на правах єдиноначальності. Наказ містить норми, обов`язкові для виконання підлеглими.
Згідно пп.2.9.1.10 пп.2.9.1 пп.2.9 п.2 Інструкції №124 у розпорядчій частині наказу (директиви, розпорядження): викладаються вимоги, розпорядження, вказівки (далі вимоги) конкретним підрозділам та посадовим особам; встановлюються строки виконання вимог наказу (директиви, розпорядження) чи введення в дію його вимог (за потреби); окремо визначаються вимоги щодо внесення змін чи визнання такими, що втратили чинність, раніше виданих наказів (директив, розпоряджень) або їх окремих вимог; окремо визначається посадова особа, на яку покладається контроль за виконанням наказу (директиви, розпорядження) (за потреби); окремо визначається форма оприлюднення наказу (директиви, розпорядження) або порядок його доведення (розсилки).
Якщо строк уведення в дію розпорядчого документа не вказаний, то він набирає чинності з моменту його підписання та реєстрації. Накази (директиви, розпорядження) діють до виконання всіх вимог, які в них викладені, або до їх скасування. За необхідності може бути зазначено, на який період видається документ: на воєнний час, на мирний час.
Відповідно до пп.2.9.1.21 пп.2.9.1 пп.2.9 п.2 Інструкції №124 накази (директиви) реєструються в установленому порядку. Усі накази (директиви) повинні бути зареєстровані в Книзі обліку наказів і директив (додаток 17).
Суд зазначає, що в матеріалах справи наявна копія титульної сторінки Журналу реєстрації розпоряджень 232 ОБ ТрО Дніпро (в/ч НОМЕР_8 ) та копія одного аркуша даного журналу, з якої вбачається, що накази №189/1 від 29.05.2022 року та №191/1 від 29.05.2022 року були зареєстровані у вказаному журналі під номерами 189 та 191 відповідно. Означені накази були зареєстровані 29.05.2022 року о 21:26 год. та 29.05.2022 року о 23:30 год. відповідно.
Наказ №81/300622 від 30.06.2022 року було зареєстровано 30.06.2022 року, що зазначено в Книзі обліку наказів і директив Військової частини НОМЕР_1 за період з 17.05.2022 року по 12.07.2022 року, копія титульної сторінки та відповідного аркушу якої наявна в матеріалах справи.
В свою чергу, суд звертає увагу, що копії сторінок журналу або книги з яких вбачається реєстрація наказу №238/1 від 05.06.2022 року відповідачем до суду не надано.
Отже відповідачем не доведено факт реєстрації в Журналі реєстрації розпоряджень, або в Книзі обліку наказів і директив наказу №238/1 від 05.06.2022 року.
Позивачем до матеріалів справи було надано аркуші Журналів реєстрації розпоряджень та Книги обліку наказів і директив з яких вбачається зазначення інформації відмінної від наданої відповідачем.
Суд зазначає, що позивач обумовлює протиправність спірних наказів, зокрема відсутністю їх реєстрації в Книзі обліку наказів та директив.
При цьому, судом враховується те, що відповідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В даному випадку, дії відповідача пов`язані з реєстрацією оскаржуваних наказів не впливають на їх правомірність та не можуть бути підставою для їх скасування, оскільки можуть свідчити виключно про наявність або відсутність реєстрації.
Таким чином, суд доходить висновку, що відсутність реєстрації відповідного документу у журналі реєстрації документів не може обумовлювати автоматичне визнання вказаного документу протиправним та нечинним, а може лише свідчити про можливе недотримання відповідальним органом відповідної інструкції з діловодства, а отже вказані доводи позивача не можуть слугувати підставою для скасування спірних наказів.
Щодо аргументів позивача, що йому не було видано під підпис оскаржувані накази, як це передбачено п.п 2.3 розділу IV Порядку проведення службового розслідування у ЗСУ №608, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.3 розділу IV Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерством оборони України №608 від 21.11.2017 року, (далі Порядок №608, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) особи, які проводять службове розслідування, мають право: запрошувати до місця проведення службового розслідування військовослужбовців, стосовно яких проводиться службове розслідування, інших військовослужбовців, цивільних осіб (за їх згодою), які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення (далі - учасники службового розслідування); отримувати письмові пояснення (заповнені від руки або надруковані); з дозволу командира (начальника) військовослужбовця, який скоїв правопорушення, отримувати необхідні документи, які стосуються службового розслідування; за погодженням з особами, які опитуються, фіксувати їх пояснення технічними засобами з подальшим оформленням їх у письмовому вигляді; ознайомлюватися з необхідними документами, за потреби - знімати з них (отримувати) копії та долучати до матеріалів службового розслідування; отримувати інформацію, пов`язану із службовим розслідуванням, від юридичних і фізичних осіб з дотриманням вимог законодавства на підставі запиту посадової (службової) особи, яка призначила службове розслідування, чи інших уповноважених осіб відповідно до вимог законодавства України; проводити огляд місцевості, приміщення, предметів та документів, що стосуються службового розслідування, за результатами якого складати акт огляду.
Військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.
Суд зазначає, що передбачені Порядком №608 права військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, включають в себе і право знати підстави проведення службового розслідування, ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.
При цьому, не ознайомлення з наказом не робить його протиправним, а може свідчити виключно про порушення права особи на ознайомлення з таким наказом, у випадках встановлених чинним законодавством.
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що означені доводи позивача не можуть слугувати підставою для визнання оскаржуваних наказів протиправними.
Стосовно доводів позивача, що підставою для прийняття наказу №238/1 від 05.06.2022 року слугував рапорт т.в.о. начальника розвідки старшого солдата Казакова Є. від 05.06.2022 року, який не пройшов реєстрацію в Журналі реєстрації рапортів в/ч НОМЕР_8 , суд зазначає, що доказів реєстрації або відсутності реєстрації вказаного рапорту ані позивачем, ані відповідачем до суду не надано.
Однак, вказаний рапорт містить візування командира Військової частини НОМЕР_8 , якому вказаний рапорт було адресовано та з якого вбачається, що під час ранкового шикування особового складу взводу розвідки було виявлено відсутність військовослужбовців, зокрема, позивача.
Позивач не наводить жодного доводу та аргументу на спростування інформації, наведеної у вказаному рапорті, тобто його фактичну відсутність під час ранкового шикування за місцем несення служби.
Однак позивач обґрунтовує протиправність наказу про призначення службового розслідування №238/1 від 05.06.2022 року, відсутністю реєстрації означеного рапорту.
Як вже зазначалось судом вище, відсутність реєстрації відповідного документу у журналі реєстрації документів не може обумовлювати автоматичне визнання вказаного документу протиправним та нечинним, а може лише свідчити про можливе недотримання відповідальним органом відповідної інструкції з діловодства, а отже вказані доводи позивача не можуть слугувати підставою для скасування спірних наказів.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що означені доводи не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного наказу.
Також суд вважає за необхідне зазначити що позивач в прохальній частині просить скасувати наказ №189/1 від 29.05.2022 року, яким призначено службове розслідування за фактом невиконання бойового розпорядження командира НОМЕР_7 Обр ТрО №596 від 17.05.2022 року про передислокацію 232 батальйону на рубежі оборони старшим сержантом ОСОБА_7 .
Суд зазначає, що вказаний наказ не стосується прав та обов`язків позивача.
Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Право на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт прийнятий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується. Це кореспондується з тим, що захисту адміністративним судом підлягає фактично порушене право особи в публічно-правових відносинах із суб`єктом владних повноважень при здійсненні ним визначених чинним законодавством владних управлінських функцій, а не відновлення законності та правопорядку в публічних правовідносинах.
З огляду на той факт, що наказ №189/1 від 29.05.2022 року не стосується прав та обов`язків позивача, суд доходить висновку, що вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасування означеного наказу не підлягають задоволенню.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів, вимоги про визнати неправомірними діями в/ч НОМЕР_1 з виготовлення таких наказів шляхом друкування, проставлення відбитку гербової печатки в/ч НОМЕР_1 на написі «командир в/ч НОМЕР_1 майор ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.
Враховуючи зазначене та встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання протиправними та скасування наказів, визнання протиправними дій.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони «Схід» про визнання протиправними та скасування наказів, визнання протиправними дій - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська