Справа № 9901/639/18
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 вересня 2023 року

м. Київ

справа №9901/639/18

адміністративне провадження № П/9901/639/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючий - Бучик А.Ю.,

судді: Берназюк Я.О., Кравчук В.М., Стародуб О.П., Чиркін С.М.,

секретар судового засідання - Сорока Л. П.,

за участю представника відповідача -Петренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, третя особа: Національна школа суддів України про визнання дій та бездіяльності протиправними, скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

1. У червні 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - відповідач, ВККС), вчинені в ході кваліфікаційного оцінювання позивача, а саме: щодо неналежного оформлення суддівського досьє; задавання позивачу в ході співбесіди запитань, які не відповідають вимогам чинного законодавства; щодо вказівки під час проведення співбесіди на наявність інформації про недоброчесність позивача; щодо включення до резолютивної частини рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 18 травня 2018 року інформації про рекомендування розглянути питання про звільнення позивача з займаної посади;

- визнати протиправною бездіяльність Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, допущеної в ході кваліфікаційного оцінювання позивача, що виразилось в незазначенні у рішенні № 732/ко-18 від 18 травня 2018 року мотивів його ухвалення;

- визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 18 травня 2018 року № 732/ко-18.

2. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

3. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вся процедура, за якою здійснювалося оцінювання позивача займаній посаді, не відповідає міжнародним стандартам, несе в собі неузгодженості, неточності та на належному рівні не врегульована. Зазначає, що суддівське досьє не оформлене у відповідності до Порядку ведення суддівського досьє № 150/зп-16 (Порядок № 150/зп-16 ) та Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях затверджено наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року за №1000/5 (далі - Правила №1000/5), що безпосередньо впливає на результати кваліфікаційного оцінювання судді. На думку позивача, під час проведення співбесіди члени ВККС висловлювали свої упереджені міркування, розголошували персональні дані та ставили запитання, які піддають сумніву об`єктивність та неупередженості результатів кваліфікаційного оцінювання позивача. Наголошує, що оскаржуване рішення відповідача є необ`єктивним, необґрунтованим та не відповідає основним вимогам до процесуальної справедливості.

4. У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю. Вказав, що за результатами кваліфікаційного оцінювання суддя ОСОБА_1 набрав 508,9 бала, що становить менше 67 відсотків від суми максимально можливих балів за результатами кваліфікаційного оцінювання за всіма критеріями, а тому Комісія дійшла мотивованого висновку про те, що позивач не відповідає займаній посаді. Наголошує, що ВККС у встановленому порядку відповідно до вимог Закону та Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, затвердженого рішенням ВККС України від 03 листопада 2016 року №143/зп-16 (далі - Положення №143/зп-16 ) на підставі всебічного дослідження інформації, що міститься в суддівському досьє, з урахуванням наданих позивачем пояснень, прийнято законне та обґрунтоване рішення.

5. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити, виходячи з мотивів, наведених в позовній заяві.

6. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив. Вказав, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, скасуванню не підлягає.

7. Представник третьої особи до суду не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

8. Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що провадження у вказаній адміністративній справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

9. Встановлено, що ОСОБА_1 є професійним суддею. На підставі Постанови Верховної Ради України № 2513-IV від 09 жовтня 2010 року звільнений з посади судді Хмельницького окружного адміністративного суду за переведенням у зв`язку з обранням безстроково суддею Одеського апеляційного адміністративного суду.

10. На підставі наказу № 118-к від 20 жовтня 2010 року позивача зараховано до штату Одеського апеляційного адміністративного суду.

11. Рішенням Комісії від 20 жовтня 2017 року №106/зп-17 призначено кваліфікаційне оцінювання 999 суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді, зокрема судді Одеського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 .

12. Позивач склав анонімне письмове тестування, за результатами якого набрав 75,6 бала. За результатами виконаного практичного завдання позивач набрав 67 балів. Таким чином, на етапі складання іспиту позивач набрав 142,6 бала.

13. Позивач пройшов тестування особистих морально-психологічних якостей та загальних здібностей, за результатами якого складено висновок та визначено рівні показників критеріїв особистої, соціальної компетентності, професійної етики та доброчесності.

14. Рішенням Комісії від 26 квітня 2018 року № 96/зп-18 затверджено результати першого етапу кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді "Іспит", складеного 12 березня 2018 року, зокрема, судді Одеського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 та допущено до другого етапу кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних суддів на відповідність займаній посаді "Дослідження досьє та проведення співбесіди".

15. Комісією 18 травня 2018 року проведено співбесіду з позивачем, під час якої обговорено питання щодо показників за критеріями компетентності, професійної етики та доброчесності, які виникли під час дослідження суддівського досьє.

16. За критерієм компетентності (професійної, особистої та соціальної) позивач набрав 307,27 бала.

17. При цьому за критерієм професійної компетентності ОСОБА_1 оцінено ВККС на підставі результатів іспиту, дослідження інформації, яка міститься у досьє та співбесіди за показниками, визначеними пунктами 1-5 глави 2 розділу II Положення. За критеріями особистої та соціальної компетентності ОСОБА_1 оцінено Комісією на підставі результатів тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей, дослідження інформації, яка міститься у досьє, та співбесіди з урахуванням показників, визначених пунктами 6-7 глави 2 розділу II Положення.

18. За критерієм професійної етики, оціненим за показниками, визначеними пунктом 8 глави 2 розділу II Положення, позивач набрав 158,33 балів.

19. За критерієм доброчесності, оціненим за показниками, визначеними пунктом 9 глави 2 розділу II Положення, позивач набрав 43,33 балів.

20. У загальному підсумку позивач набрав 508,9 балів, що становить менше 67 відсотків від суми максимально можливих балів за результатами кваліфікаційного оцінювання всіх критеріїв.

21. З огляду на викладене, рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України № 732/ко-18 від 18.05.2018 визнано, що суддя Одеського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 не відповідає займаній посаді. Рекомендовано Вищій раді правосуддя розглянути питання про звільнення з посади судді Одеського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 .

22. Вважаючи таке рішення протиправним, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом за захистом порушених, на його думку, прав та інтересів.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА, ОЦІНКА ДОКАЗІВ ТА МОТИВИ УХВАЛЕНОГО РІШЕННЯ

23. При розгляді указаної справи, перш за все, необхідно чітко окреслити предмет спору в цій справі, відтак надати правову оцінку спірним правовідносинам.

24. З позовної заяви убачається, що звернення з цим позовом до суду зумовлено незгодою позивача власне з правомірністю Рішення ВККС за результатами (його) кваліфікаційного оцінювання, яким його визнано таким, що не відповідає займаній посаді, тому рекомендовано ВРП звільнити із займаної посади судді.

25. Позовні вимоги про визнання неправомірними дій та бездіяльності ВККС по своїй суті є суміжними з вимогою скасувати як протиправне Рішення. Проаналізувавши їхній зміст і те, як вони обґрунтовані, суд має переконливі підстави вважати, що такі вимоги є не стільки способом захисту порушеного права, скільки мотивацією (доводами) неправомірності спірного Рішення як правового акта, яким завершується кваліфікаційне оцінювання судді.

26. У контексті обставин цієї справи колегія суддів доходить висновку, що дії і бездіяльність ВККС в тому їх обсязі, які оспорює позивач, потрібно розглядати в площині підстав позову та предмета доказування.

27. Виокремити оспорювані дії та бездіяльність ВККС у процедурі кваліфікаційного оцінювання судді від власне Рішення Комісії за наслідками цього кваліфікаційного оцінювання (як правового акта, яким завершується цей «кваліфікаційний» процес), як самостійні предмети спору не видається можливим і переконливих підстав для цього, з огляду на суть спірних правовідносин, немає.

28. Колегія суддів вважає, що юридичні наслідки для позивача створює саме Рішення, тому доводи щодо неправомірності дій та бездіяльності ВККС під час кваліфікаційного оцінювання, як і власне вимоги позивача визнати неправомірними ці дії та бездіяльність ВККС суд у цій справі розглядатиме як доводи (аргументи), якими позивач обґрунтовує неправомірність Рішення.

29. Судом установлено, що спірне Рішення Комісія прийняла за результатами другого етапу кваліфікаційного оцінювання, при цьому, окрім посилання на визначені законом підстави проведення кваліфікаційного оцінювання та підстави його прийняття, містить відомості про суму балів, які набрав позивач за кожним із критеріїв кваліфікаційного оцінювання.

30. Зважаючи на те, що сумарна кількість балів становить менше 67 відсотків за усіма показниками кваліфікаційного оцінювання (508,9), Комісія дійшла висновку про невідповідність позивача займаній посаді судді.

31. Одночасно з цим, відповідач у тому самому Рішенні рекомендував ВРП розглянути питання про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Одеського апеляційного адміністративного суду.

32. Так, проаналізувавши обставини справи і з`ясувавши предмет позову колегія суддів Верховного Суду виходить з наступного.

33. Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

34. Відповідно до підпункту 4 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності вказаним Законом, має бути оцінена в порядку, визначеному законом. Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади. Порядок та вичерпні підстави оскарження рішення про звільнення судді за результатами оцінювання встановлюються законом.

35. Пунктом 20 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII встановлено, що відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», оцінюється колегіями Вищої кваліфікаційної комісії суддів в порядку, визначеному цим Законом. Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади за рішенням ВРП на підставі подання відповідної колегії Вищої кваліфікаційної комісії суддів.

36. Згідно зі статтею 83 Закону № 1402-VIII Кваліфікаційне оцінювання проводиться Вищою кваліфікаційною комісією суддів України з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями.

Критеріями кваліфікаційного оцінювання є: 1) компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо); 2) професійна етика; 3) доброчесність.

Кваліфікаційне оцінювання за критерієм професійної компетентності проводиться з урахуванням принципів інстанційності та спеціалізації.

Підставами для призначення кваліфікаційного оцінювання є: 1) заява судді (кандидата на посаду судді) про проведення кваліфікаційного оцінювання, у тому числі для участі у конкурсі; 2) рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про призначення кваліфікаційного оцінювання судді у випадках, визначених законом.

Порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.

37. На виконання вимог Закону № 1402-VІІІ Комісія рішенням від 03 листопада 2016 року затвердила Положення № 143/зп-16 (далі - Положення), а рішенням від 04 листопада 2016 року № 144/зп-16 - Порядок проведення іспиту та методику встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання (далі - Порядок).

38. Згідно з пунктом 34 розділу ІІІ Положення Рішення Комісії, ухвалене за результатами кваліфікаційного оцінювання, складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин. У вступній частині зазначаються: 1) дата, час та місце ухвалення рішення, його номер; 2) прізвища та ініціали членів Комісії, які брали участь в ухваленні рішення; 3) прізвище, ім`я, по батькові судді (кандидата на посаду судді), якого оцінено; 4) найменування суду, в якому суддя, якого оцінено, здійснює правосуддя. В описовій частині рішення зазначаються: 1) підстави призначення кваліфікаційного оцінювання; 2) стислий опис його проведення. У мотивувальній частині рішення зазначаються отримані суддею (кандидатом на посаду судді) бали з оцінювання відповідних критеріїв, відомості про загальну кількість балів за результатами кваліфікаційного оцінювання, посилання на визначені Законом підстави його ухвалення або мотиви, з яких Комісія дійшла таких висновків. У разі наявності висновку Громадської ради доброчесності про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності у мотивувальній частині також зазначаються мотиви його прийняття або відхилення. Резолютивна частина має містити висновок про те, чи підтвердив суддя (кандидат на посаду судді) здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді або чи відповідає суддя займаній посаді, а також кількість балів, набраних суддею за результатами успішного проходження процедури кваліфікаційного оцінювання.

39. Пунктом 10 та 11 розділу V Положення № 143/зп-16 встановлено, що за результатами кваліфікаційного оцінювання судді для підтвердження відповідності займаній посаді Комісія ухвалює одне з таких рішень: про відповідність займаній посаді судді; про невідповідність займаній посаді судді.

40. Рішення про підтвердження відповідності судді займаній посаді ухвалюється у разі отримання суддею мінімально допустимого і більшого бала за результатами іспиту, а також більше 67 відсотків від суми максимального можливих балів за результатами кваліфікаційного оцінювання всіх критеріїв за умови отримання за кожен із критеріїв бала, більшого за 0.

41. Положеннями статті 84 Закону № 1402-VІІІ визначено, що за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює одне з рішень, визначених цим Законом. Кваліфікаційне оцінювання проводиться прозоро та публічно, у присутності судді (кандидата на посаду судді), який оцінюється, та будь-яких заінтересованих осіб. У розгляді питання про кваліфікаційне оцінювання судді можуть бути присутніми представники органу суддівського самоврядування.

42. У частинах першій, другій статті 85 Закону № 1402-VІІІ передбачено, що кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складення іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди.

Рішення про черговість етапів проведення кваліфікаційного оцінювання ухвалює Вища кваліфікаційна комісія суддів України.

Іспит є основним засобом встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критерію професійної компетентності та проводиться шляхом складення анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання з метою виявлення рівня знань, практичних навичок та умінь у застосуванні закону, здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді та з відповідною спеціалізацією.

Порядок проведення іспиту та методика встановлення його результатів затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.

Тестові та практичні завдання іспиту складаються з урахуванням принципів інстанційності та спеціалізації.

Вища кваліфікаційна комісія суддів України зобов`язана забезпечити прозорість іспиту. На кожному етапі та під час оцінювання результатів можуть бути присутніми будь-які заінтересовані особи.

43. Відповідно до частин першої, другої статті 88 Закону № 1402-VІІІ Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює мотивоване рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді.

Суддя (кандидат на посаду судді), який не згодний із рішенням ВККС щодо його кваліфікаційного оцінювання, може оскаржити це рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

44. Відповідно до частини третьої статті 88 Закону № 1402-VIII рішення Комісії, ухвалене за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання, може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав:

1) склад членів Комісії, який провів кваліфікаційне оцінювання, не мав повноважень його проводити;

2) рішення не підписано будь-ким зі складу членів Комісії, який провів кваліфікаційне оцінювання;

3) суддя (кандидат на посаду судді) не був належним чином повідомлений про проведення кваліфікаційного оцінювання - якщо було ухвалено рішення про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді з підстав неявки для проходження кваліфікаційного оцінювання;

4) рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотивів, з яких Комісія дійшла відповідних висновків.

45. Згідно з частинами сьомою, восьмою статті 101 Закону № 1402-VIII рішення ВККС можуть бути оскаржені до суду з підстав, установлених цим Законом, а рішення Комісії щодо надання рекомендацій можуть бути оскаржені тільки разом із рішенням, ухваленим за відповідною рекомендацією.

46. З огляду на наведені положення законодавства, зокрема частини восьмої статті 101 Закону № 1402-VIII, яка передбачає умову, за якої можна оскаржити рішення ВККС, яке містить рекомендацію щодо вчинення певних дій чи прийняття рішень, колегія суддів, беручи до уваги встановлені обставини справи і відповідні їм правовідносини, дійшла висновку, що провадження в цій справі треба закрити.

47. Як установлено Судом, предметом розгляду вказаної справи є Рішення, у якому Комісія, окрім іншого, висловила рекомендацію звільнити позивача із посади судді у зв`язку зі встановленою невідповідністю займаній посаді.

48. Однак, аналізуючи наведене в сукупності можна дійти висновку, що Рішення, яке містить рекомендацію ВККС, може бути оскарженим, після того, як його буде актуалізовано через рішення органу, який за законом вправі розглядати рішення з рекомендацією і ухвалювати за ним відповідне рішення.

49. Встановлення законом такої умови не обмежує і не позбавляє права кожного, хто його має, на оскарження рішень ВККС до адміністративного суду, а лише визначає з настанням якої події рішення ВККС щодо надання рекомендації можуть оскаржуватися в судовому порядку.

50. Отже, Рішення ВККС про оцінювання є підставою для відповідної рекомендації про звільнення, тому обставини прийняття цього Рішення повинні перевірятися судом лише після та разом з ухваленим рішенням ВРП за результатами такої рекомендації.

51. При цьому виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади.

52. Водночас за змістом статей 1, 3 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» (далі - Закон № 1798-VIII) прийняття рішення про звільнення судді з посади належить до компетенції ВРП.

53. Вирішення питання про звільнення судді належить виключно до компетенції ВРП після розгляду на її засіданні подання ВККС про звільнення судді. За результатами такого розгляду ВРП приймає вмотивоване рішення, яке остаточно вирішує питання щодо кар`єри судді, є обов`язковим для виконання та викликає відповідні правові наслідки і може бути оскаржене в судовому порядку.

54. Разом з цим, за нормами Закону № 1402-VIII рішення Комісії, ухвалене за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання суддя, (кандидат на посаду судді) має право оскаржити до адміністративного суду.

55. Однак, рішення ВККС про визнання судді таким, що не відповідає займаній посаді, саме по собі не має наслідком звільнення судді, а є лише підставою для такого звільнення. Під час розгляду подання ВККС про звільнення судді ВРП може і не погодитися з висновком ВККС.

56. З огляду на те, що процедура кваліфікаційного оцінювання, підведення її підсумків (у ВККС) і застосування наслідків (рішенням ВРП) є стадіями єдиного провадження, рішення ВККС про непідтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді не має самостійних правових наслідків, а є частиною цього «кваліфікаційного» провадження.

57. Звільнення судді з посади є конституційною функцією ВРП. У межах «кваліфікаційного» провадження ВРП має право перевірити вмотивованість та обґрунтованість рішення ВККС. У разі виявлення недоліків, що мають суттєве значення, зокрема вплинули на об`єктивність оцінювання, ВРП має не лише право, але й обов`язок запобігти порушенню прав судді. У такий спосіб ВРП забезпечує конституційні гарантії незалежності судді, складовою якої є неможливість дострокового звільнення судді з підстав, прямо не передбачених Конституцією України.

58. ВРП може ухвалити рішення про відмову у задоволенні подання про звільнення судді з посади. В цьому випадку суддя продовжує перебувати на посаді, а рішення ВККС про непідтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді втрачає юридичне значення.

59. Отже, зважаючи на наведене правове регулювання, а також статус та повноваження ВРП та ВККС у процедурі кваліфікаційного оцінювання судді, передбачене частиною першою статті 88 Закону № 1402-VIII оскарження рішення ВККС щодо кваліфікаційного оцінювання судді можливе лише після того, як таке рішення було предметом розгляду у ВРП. У протилежному випадку дублюються функції щодо його перегляду Верховним Судом та ВРП, що є неприпустимим.

60. Враховуючи концепцію належного врядування, зміст якої, зокрема, розкритий у практиці Європейського суду з прав людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовні ший спосіб. При цьому на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

61. З урахуванням послідовності (стадійності) прийняття остаточного рішення про звільнення судді, який не пройшов кваліфікаційне оцінювання і, як наслідок, не відповідає займаній посаді, судовий контроль має здійснюватися щодо остаточного рішення, яке уповноважена приймати ВРП.

62. Узагальнюючи наведене, можемо констатувати, що Рішення ВККС з висновком рекомендувати ВРП розглянути питання про звільнення з посади судді Одеського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 є тим рішенням, яке не може бути самостійним предметом судового розгляду. Ці обставини унеможливлюють подальший розгляд справи й ухвалення рішення по суті спору, а є підставами для закриття провадження у справі, оскільки її не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна за своїм змістом правова позиція вже неодноразово висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постановах від 16 грудня 2020 року у справі №9901/604/18, від 08 вересня 2021 року у справі №9901/396/19.

63. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 238, 241-243, 248, 250, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, третя особа: Національна школа суддів України про визнання дій та бездіяльності протиправними, скасування рішення - закрити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий А.Ю. Бучик

Судді Я.О. Берназюк

В.М. Кравчук

О.П. Стародуб

С.М. Чиркін

Повне судове рішення складено 19 вересня 2023 року.