Справа № 440/158/23
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 р.Справа № 440/158/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Юрченко Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 15.03.2023, (головуючий суддя І інстанції: Зуб Т.О., повний текст складено 20.03.23 року) по справі № 440/158/23

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби України з безпеки на транспорті

про скасування постанов про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- скасувати постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України:

серії АА № 00002776 від 15.12.2022, винесена головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Красюн І.С. про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.;

серії АА № 00002751 від 15.12.2022, винесена старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Семенченко Л.М. про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000,00 грн.;

серії АА № 00002745 від 15.12.2022, винесена старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О. про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн.;

серії АА № 00002755 від 15.12.2022, винесена старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О. про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.;

серії АА № 00002779 від 15.12.2022, винесена головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко І.В. про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн.;

серії АА № 00002764 від 15.12.2022, винесена старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченко В.О. про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що дійсно фактична маса транспортного засобу, могла бути вищою за допустимо дозволену п. 22.5 ПДР України, оскільки перевезення піску здійснювалося в період воєнного стану для забезпечення обороноздатності держави за рішенням військової адміністрації, отже на нього не поширювались вимоги абз. 1, 2 п. 22.5 ПДР України, а тому останній не підлягав притягненню до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 15.03.2023 позов задоволено.

Державна служба України з безпеки на транспорті (далі - відповідач), не погодившись із судовим рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправомірного висновку, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не вірно надано оцінку доказам, наявним в матеріалах справи, не враховано, що факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП підтверджено належними та допустимими доказами, а саме фотографіями транспортного засобу та інформаційними картками автоматичного пункту габаритно-вагового контролю щодо виявлених правопорушень, проте суд першої інстанції залишив поза увагою зазначені докази.

Вважає безпідставними висновки суду першої інстанції щодо непоширення на позивача абз. 1, 2 п. 22.5 ПДР України, оскільки правопорушення ним вчинено у жовтні 2022 р., тоді як зміни до вказаного пункту Правил, які на думку суду звільняли ОСОБА_1 від відповідальності набрали законної сили у листопаді 2022 р.

Таким чином, редакція пункту 22.5 ПДР України на момент вчинення правопорушення не передбачала жодних винятків у встановленні допустимих габаритно-вагових норм щодо транспортних засобів, що здійснювали перевезення вантажів з метою їх використання для забезпечення обороноздатності держави.

Крім того, звертає увагу, що для застосування до особи, яка здійснює перевезення абз. 7 п. 22.5 ПДР України, має бути наявне рішення військового командування, в інтересах якого воно здійснюється, проте наявність такого судом не встановлена. Вказує, що військова адміністрація не є військовим командуванням в розумінні Закону України «Про правовий режим воєнного стану», отже і її рішення не є такими, що є підставою звільнення від відповідальності за перевищення габаритно-вагових норм.

Позивач не подав відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що 15.12.2022 посадовими особами Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті прийнято шість постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, якими ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Згідно постанови серії АА № 00002776, 21.10.2022 о 16:12 за адресою Р-60 км 165+000 Полтавська обл. відповідальна особа допустила рух транспортного засобу Mercedes-Benz Axor 1823, д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,6% (1,56 тон), при дозволеній загальній масі 18 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 10,9% (1,264 тон) при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон, та скоїла адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн (а.с. 14).

Згідно постанови серії АА № 00002751, 21.10.2022 о 11:07 за адресою Р-60 км 165+000 Полтавська обл. відповідальна особа допустила рух транспортного засобу Mercedes-Benz Axor 1823, д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 18.8% (3,389 тон), при дозволеній загальній масі 18 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 22.7% (2.615 тон) при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон, та скоїла адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 34 000,00 грн (а.с. 15).

Згідно постанови серії АА № 00002745, 21.10.2022 о 09:40 за адресою Р-60 км 165+000 Полтавська обл. відповідальна особа допустила рух транспортного засобу Mercedes-Benz Axor 1823, д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,1% (1,469 тон), при дозволеній загальній масі 18 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 7,8% (0,898 тон) при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон, та скоїла адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн (а.с. 16).

Згідно постанови серії АА № 00002755, 21.10.2022 о 12:25 за адресою Р-60 км 165+000 Полтавська обл. відповідальна особа допустила рух транспортного засобу Mercedes-Benz Axor 1823, д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 13,5% (2,446 тон), при дозволеній загальній масі 18 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 15,8% (1,824 тон) при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон, та скоїла адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн (а.с. 17).

Згідно постанови серії АА № 00002779, 21.10.2022 о 17:17 за адресою Р-60 км 165+000 Полтавська обл. відповідальна особа допустила рух транспортного засобу Mercedes-Benz Axor 1823, д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6% (1,081 тон), при дозволеній загальній масі 18 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 6% (0,701 тон) при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон, та скоїла адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн (а.с. 18).

Згідно постанови серії АА № 00002764, 21.10.2022 о 13:37 за адресою Р-60 км 165+000 Полтавська обл. відповідальна особа допустила рух транспортного засобу Mercedes-Benz Axor 1823, д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,3% (1,331 тон), при дозволеній загальній масі 18 тон, та скоїла адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн (а.с. 19).

Правопорушення зафіксоване технічним засобом: WIM 77, Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM, 077*001, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії: № UA.TR.001 35 560-21 до 30.12.2022.

Позивач, не погоджуючись з постановами по справі про адміністративне правопорушення, оскаржив їх в судовому порядку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач здійснював перевезення вантажів для забезпечення обороноздатності держави під час воєнного стану, тому відповідно до абз. 7 п.22.5 Правил дорожнього руху не підлягав притягненню до відповідальності. З урахуванням наведеного, за висновками суду першої інстанції, спірні постанови прийняті відповідачем не в межах та не в спосіб, встановлений Конституцією України та законодавством.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування до великовагових та великогабаритних транспортних засобів відносяться транспортні засоби вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 ПДР.

Положеннями п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30) встановлено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно з пунктом 22.5 ПДР України рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: фактичної маси (для автомобільних доріг державного значення): вантажні автомобілі: двовісний автомобіль 18 тон; навантаження на вісь: на одинарну вісь 11,5 тон.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами «б» та «в» цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Згідно з ч.2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів (ч.1 ст. 247 КУпАП).

Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На виконання вимог ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч.ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів зазначає, що за змістом диспозиції норми ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, для визначення складу адміністративного правопорушення з`ясуванню та перевірці підлягає факт перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величини, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування.

Отже, дані вимірювання фактичної маси (ваги) транспортного засобу та фактичного навантаження на осі є визначальними для висновку про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення.

Згідно оскаржуваних постанов ОСОБА_1 як відповідальна особа, 21.10.22 допустив рух транспортного засобу Mercedes-Benz Axor 1823, д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням вагових параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України, а саме загальної маси та навантаження на одинарну вісь транспортного засобу, що підтверджується інформаційними картками габаритно-вагового контролю, в яких зазначені відомості щодо показників зважування, в тому числі «weight-full» (фактична маса) та "axleload-2" (навантаження на вісь), які є більшими за допустимо встановлені, даними технічного засобу, яким здійснено контрольний вимір.

Вирішуючи спір суд першої інстанції виходив з того, що позивач не підлягає притягненню до відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, оскільки на нього поширюється дія абз. 7 п. 22.5 ПДР України, який діяв на час прийняття оскаржуваних постанов.

Доводи апелянта щодо невірного застосування судом першої інстанції абз. 7 п. 22.5 ПДР України, оскільки зміни в законодавстві набрали чинності у листопаді 2022 р., тоді як порушення вчинено ОСОБА_1 у жовтні 2022 р., отже до останнього зазначена норма Правил не може застосовуватись.

З цього приводу, колегія суддів зазначає наступне.

28.10.2022 Кабінетом Міністрів України постановою № 1217 внесено зміни до Правил дорожнього руху, а саме: до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 , доповнивши його абзацом такого змісту:

"У період воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців з дня його припинення або скасування вимоги абзаців першого та другого цього пункту не поширюються на транспортні засоби, які здійснюють перевезення вантажів з метою їх використання для забезпечення обороноздатності держави за рішенням військового командування, в інтересах якого здійснюється таке перевезення."

Дані зміни набули чинності 02.11.2022.

Судом встановлено, що порушення зафіксовано відповідачем 21.10.2022, а оскаржувані постанови винесені 15.12.2022.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Положення ст. 58 Конституції України необхідно розуміти так, що всі суб`єкти правовідносин, у тому числі відповідач та суди мають застосовувати до правовідносин той закон, який існував на момент їх виникнення.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 у справі № 1-7/99 положення норми про зворотну дію в часі законів та інших нормативно- правових актів треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи), а стосовно юридичних осіб надання зворотної дії в часі може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно ст. 302 КУпАП за наявності обставин, зазначеного, зокрема у пункті 6 ст. 247 цього Кодексу, орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання.

Пункт 6 ст. 247 КУпАП встановлює, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Відповідно до абз 7 п.22.5 ПДР України вимоги до габаритно-вагових норм не поширюються на транспортні засоби, які в період воєнного стану здійснюють перевезення вантажів з метою їх використання для забезпечення обороноздатності держави за рішенням військового командування, в інтересах якого здійснюється таке перевезення.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 (затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ), у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який триває по теперішній час.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.10.2022 в період воєнного стану позивач здійснював перевезення піску з метою забезпечення захисту електропідстанцій ПС 110/10кВ у с. Веселе та м. Лохвиця Миргородського району Полтавської області на вимогу військової адміністрації.

Виконавчий комітет Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області повідомив суд, що ОСОБА_1 дійсно 21.10.2022 надавав добровільну посильну безоплатну допомогу власним вантажним автомобілем марки Mersedes-Benz Axor 1823, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме - здійснював перевезення піску з метою забезпечення захисту електропідстанцій ПС 110/10кВ у с. Веселе та м. Лохвиця Миргородського району Полтавської області та підвищення обороноздатності держави в умовах воєнного стану відповідно до п. 5 доручення начальника Полтавської обласної військової адміністрації, даних на нараді 14.09.2022 року та Протоколу № 52 засідання оперативного штабу з оборони Миргородського району від 18.10.2022 року ( лист від 29.12.2022) (а.с. 20).

Згідно протоколу № 52 засідання оперативного штабу з оборони Миргородського району від 18.10.2022, Миргородською районною військовою адміністрацією Полтавської області вирішено забезпечити організацію оперативної доставки піску до трансформаторних підстанцій АТ «Полтаваобленерго» відповідно до потреб (а.с. 11-13).

При цьому, колегія суддів враховує, що у жовтні 2022 р. російськими військовими здійснювались масовані ракетні удари по енергетичній інфраструктурі України, що є загальновідомими фактами.

Як вірно зазначив суд першої інстанції вказані вище обставини в сукупності свідчать про здійснення перевезення вантажів (піску) для захисту об`єктів критичної інфраструктури та, як наслідок, для забезпечення обороноздатності держави під час воєнного стану.

Щодо доводів апелянта про невірну оцінку судом доказів по справі, відсутності підстав для звільнення позивача від відповідальності, оскільки рішення військової адміністрації не є рішенням військового командування колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» військовим командуванням, якому згідно з цим Законом надається право разом з органами виконавчої влади, військовими адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати заходи правового режиму воєнного стану, є: Головнокомандувач Збройних Сил України, Командувач об`єднаних сил Збройних Сил України, командувачі видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, командувачі (начальники) органів військового управління, командири з`єднань, військових частин Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, захисту критичної інфраструктури, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи - військові адміністрації.

Згідно пп. 7 п. 4 розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 №512 (далі -Інструкція №512) під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи уповноважена посадова особа з`ясовує наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, відповідач при прийнятті спірних постанов не з`ясовував наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду щодо неправомірності спірних постанов.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 286, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення.

Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 15.03.2023 по справі № 440/158/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова