Справа № 120/4103/23
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 вересня 2023 р. Справа № 120/4103/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі ГУ ДПС у Вінницькій області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що 19.04.2021 Головним управлінням ДПС У Вінницькій області прийнято податкові повідомлення-рішення: №-0228, №-0228, №-0228, №-0228, якими визначено податкове зобов`язання за платежем - земельний податок з фізичних осіб в загальному розмірі 329677,12 грн.

Позивач вважає вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки земельна ділянка за кадастровим номером: :01:013:0043 розташована на території Якушенцької сільської ради та згідно документів про право власності має цільове призначення: 12.08 для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій.

У свою чергу, відповідач при розрахунку суми земельного податку застосував ставку земельного податку, яка визначена для земель, які розташовані на території м. Вінниці та мають цільове призначення: 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Ухвалою суду від 17.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

08.05.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача зазначив, що згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, фізична особа ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 0,5085 га, кадастровий номер: :01:013:0043, дата державної реєстрації права власності - 21.04.2015, цільове призначення - для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 13.05.2015 № 401-VIII «Про зміну і встановлення меж міста Вінниці і Вінницького району Вінницької області» частина земельних ділянок Якушинецької сільської ради Вінницького району, в тому числі земельна ділянка з кадастровим номером: :01:013:0043, розташована на розі вул. Мечнікова (м. Вінниця) та Львівського шосе (фактично об`їзне шосе) з 01.01.2016 відійшли до меж м. Вінниці, розпорядником земель якої є Вінницька територіальна громада.

При цьому, відповідач звертає увагу, що згідно відкритих джерел інформаційного інтернет-ресурсу KADASTR.LIVE, вищезгадана земельна ділянка відноситься до категорії земель з цільовим призначенням - 03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Представник відповідача зазначає, що під час нарахування земельного податку на вказану земельну ділянку за період 2018-2021 роки працівниками ГУ ДПС у Вінницькій області використовувався Витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки землі, отриманий з Відділу у м. Вінниці ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 14.01.2021 та застосовувалась ставка земельного податку (на рівні 1%) згідно рішень Вінницької міської ради № 774 від 23.06.2017 та № 1231 від 27.06.2018.

З огляду на вищезазначене, сторона відповідача вважає податкові повідомлення-рішення: №-0228, №-0228, №-0228, №-0228 правомірними та такими, що не підлягають скасуванню.

23.08.2023 до суду надійшли письмові пояснення, у яких представник позивача зазначає, що Постановою Верховної Ради України від 13.05.2015 №401-VIII не визначено які саме земельні ділянки увійшли до меж міста Вінниці.

З огляду на зазначене, сторона позивача вважає, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, тому просить скасувати останні.

Ухвалою суду від 24.08.2023 вирішено витребувати у Вінницької міської ради документально підтверджену інформацію щодо того, чи розміщена земельна ділянка за кадастровим номером: :01:013:0043 площею 0,5085 га в межах міста Вінниця та інформацію про кадастрові номери земельних ділянок Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, які увійшли в межі міста Вінниця на підставі Постанови Верховної Ради України від 13.05.2015 № 401-VIII «Про зміну і встановлення меж міста Вінниці і Вінницького району Вінницької області».

14.09.2023 на виконання вимог ухвали суду від 24.08.2023 Департаментом земельних ресурсів Вінницької міської ради надано витребувану інформацію та витяг з проекту землеустрою щодо зміни меж м. Вінниці.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив такі фактичні обставини.

21.04.2015 між ОСОБА_1 (покупець) та Вінницькою районною державною адміністрацією Вінницької області, що діє від імені Вінницької обласної державної адміністрації (продавець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки з розстрочкою платежу. Предметом договору є земельна ділянка площею 0,5085 га за кадастровим номером: :01:013:0043, цільове призначення 12.08 для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, що розташована на території Якушинецької сільської ради (за межами населеного пункту) Вінницького району Вінницької області.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, що сформований 10.04.2023 земельна ділянка за кадастровим номером: :01:013:0043 перебуває у власності позивача на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 20798367 від 21.04.2015.

Податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДПС у Вінницькій області визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб щодо земельної ділянки за кадастровим номером: :01:013:0043, а саме:

- податкове повідомлення-рішення №-0228 від 19.04.2021 на суму 82419,28 грн., за податковий період 2018 рік;

- податкове повідомлення-рішення №-0228, від 19.04.2021 на суму 82419,28 грн., за податковий період 2019 рік;

- податкове повідомлення-рішення №-0228, від 19.04.2021 на суму 82419,28 грн., за податковий період 2020 рік;

- податкове повідомлення-рішення №-0228? від 19.04.2021 на суму 82419,28 грн., за податковий період 2021 рік.

Позивач вважає вищезазначені податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, тому звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачена Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).

Згідно з підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

За підпунктами 14.1.72 і 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України земельним податком визнається обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

У підпункті 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України вказано, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 269.1 статті 269 ПК України визначено, що платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

У статті 270 ПК України зазначено, що об`єктами оподаткування земельним податком: є земельні ділянки, які перебувають у власності (пункт 270.1.1.1) та земельні частки (паї), які перебувають у власності (пункт 270.1.1.2).

Згідно з підпунктами 271.1.1, 271.1.2 пункту 271.1 статті 271 ПК України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Згідно з п. 274.1 ст. 274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Пунктом 286.1 статті 286 ПК України визначено, що підставою для нарахування земельного податку є:

а) дані державного земельного кадастру;

б) дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

в) дані державних актів, якими посвідчено право власності або право постійного користування земельною ділянкою (державні акти на землю);

г) дані сертифікатів на право на земельні частки (паї);

ґ) рішення органу місцевого самоврядування про виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв);

д) дані інших правовстановлюючих документів, якими посвідчується право власності або право користування земельною ділянкою, право на земельні частки (паї);

е) дані Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначеного у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 286.5 статті 286 ПК України визначено, що нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.

Судом встановлено, що у власності позивача перебуває земельна ділянка за кадастровим номером: :01:013:0043, у зв`язку з чим ОСОБА_1 є платником земельного податку.

Водночас, спірним в даній справі є питання щодо ставки земельного податку, яка повинна враховуватись податковим органом при визначенні податкового зобов`язання, враховуючи цільове призначення земельної ділянки та її територіальне розміщення.

Щодо доводів позивача про те, що належна йому земельна ділянка знаходиться на території Якушинецької селищної ради свідчить про безпідставність застосування ставки земельного податку, що визначена рішеннями Вінницької міської ради №744 від 23.06.2017 та №1231 від 27.06.2018, суд зазначає таке.

Дійсно, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухове майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, земельна ділянка за кадастровим номером: :01:013:0043 на момент реєстрації за позивачем права власності на таку земельну ділянку, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 20798367 від 21.04.2015, адреса земельної ділянки: Вінницька область, Вінницький район, Якушинецька сільська рада.

Водночас, постановою Верховної Ради України від 13.05.2015 № 401-VIII «Про зміну і встановлення меж міста Вінниці і Вінницького району Вінницької області» постановлено: змінити межі міста Вінниця і Вінницького району Вінницької області, збільшивши територію міста на 4448,97 гектара земель, у тому числі за рахунок 158,20 гектара земель, що знаходяться у віданні Агрономічної сільської ради, 425,03 гектара земель - Бохоницької сільської ради, 947,35 гектара земель - Вінницько-Хутірської сільської ради, 495,19 гектара земель - Луко-Мелешківської сільської ради, 332,35 гектара земель - Стадницької сільської ради, 1134,39 гектара земель - Стрижавської селищної ради, 956,46 гектара земель - Якушинецької сільської ради Вінницького району, та затвердити територію міста Вінниця загальною площею 11316,97 гектара, територію Вінницького району загальною площею 91035,54 гектара.

З відкритих даних державного земельного кадастру України встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером: :01:013:0043, розташована на розі вул. Мечнікова та Львівського шосе.

Водночас, з метою встановлення факту розміщення належної позивачу земельної ділянки на території міста Вінниці або ж на території Якушинецької сільської ради, ухвалою суду від 24.08.2023 вирішено витребувати у Вінницької міської ради документально підтверджену інформацію щодо того чи розміщена земельна ділянка за кадастровим номером: :01:013:0043 площею 0,5085 га в межах міста Вінниця та інформацію про кадастрові номери земельних ділянок Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, які ввійшли в межі міста Вінниця на підставі Постанови Верховної Ради України від 13.05.2015 № 401-VIII «Про зміну і встановлення меж міста Вінниці і Вінницького району Вінницької області».

У відповідь на ухвалу суду про витребування доказів, Департаментом земельних ресурсів Вінницької міської ради листом від 08.09.2023 №37/00/011/53744, який надійшов до суду 14.09.2023, повідомлено, що земельна ділянка за кадастровим номером: :01:013:0043 увійшла в межі міста Вінниця, у зв`язку з прийняттям Постанови Верховної Ради України від 13.05.2015 № 401-VIII та на підставі проекту землеустрою щодо змін меж м. Вінниці, який розроблений міським комунальним підприємством «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури» в 2013 році.

Щодо інформації про кадастрові номери земельних ділянок Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, які увійшли в межі міста Вінниця на підставі Постанови Верховної Ради України від 13.05.2015 № 401-VIII, Департаментом земельних ресурсів Вінницької міської ради вказано, що така інформація відсутня, оскільки внесення такої інформації до проекту землеустрою не передбачено ст. 46 Закону України «Про землеустрій».

Відтак, Департаментом земельних ресурсів Вінницької міської ради підтверджено, що земельна ділянка за кадастровим номером: :01:013:0043 площею 0,5085 га перебуває в межах міста Вінниця.

Окрім того, в матеріалах справи також наявна інформація, надана ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області щодо земельної ділянки за кадастровим номером: :01:013:0043, відповідно до якої місцем розташування земельної ділянки є м. Вінниця.

Суд зазначає, що у період за який позивачу нараховано грошове зобов`язання за платежем земельний податок (2018-2021 роки), земельна ділянка за кадастровим номером: :01:013:0043 знаходилась вже у межах м. Вінниці, тому суд відхиляє доводи позивача щодо не правомірного застосування ГУ ДПС у Вінницькій області ставок земельної податку, які визначені для земель, що перебувають в межах міста Вінниця.

З приводу доводів сторони позивача про те, що відповідачем протиправно при здійсненні розрахунку суми земельного податку застосовано ставку податку, що визначена для земельних ділянок з цільовим призначенням: 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, а не з цільовим призначенням: 12.08 для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, суд зазначає наступне.

Пунктом 5 Додаток № 3 до рішення Вінницької міської ради від 23.06.2017 № 774 визначено порядок обчислення суми земельного податку. Так, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Відділ Держгеокадастру у м. Вінниці Головного управління Держгеокадастру Вінницький області та департамент адміністративних послуг міської ради, щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом органу державної фіскальної служби подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння земельного податку, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні приписи щодо порядку обчислення суми земельного податку містить й додаток №3 до рішення Вінницької міської ради від 27.06.2018 №1231.

Під час нарахування земельного податку на земельну ділянку за кадастровим номером: :01:013:0043 за період 2018-2021 роки ГУ ДПС у Вінницькій області керувалось відомостями Витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки землі, що наданий Відділом у м. Вінниці ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 14.01.2021, відповідно до якого цільовим призначенням земельної ділянки є 03.07 «Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі». Аналогічне цільове призначення земельної ділянки вказано, у відкритих відомостях публічної кадастрової карти.

У свою чергу, позивач стверджує, що цільовим призначенням земельної ділянки за кадастровим номером: :01:013:0043 є: 12.08 для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій. При цьому, не вірне визначення цільового призначення земельної ділянки, на переконання позивача, спричинило застосування не правильної ставки земельного податку та, як наслідок, ГУ ДПС у Вінницькій області здійснено нарахування земельного податку у не правильному розмірі.

Суд зазначає, що відповідно до доданого відповідачем до відзиву на позовну заяву розрахунку податкових зобов`язань по земельному податку, ГУ ДПС у Вінницькій області застосовано ставка земельного податку на рівні 1% (03.07. для будівництва та обслуговування будівель торгівлі) згідно рішень Вінницької міської ради № 774 від 23.06.2017 та № 1231 від 27.06.2018.

Водночас, суд зазначає, що відповідно до п. 4. 1 рішення Вінницької міської ради від 23.06.2017 №774 «Про внесення змін до рішення міської ради від 23.01.2015 року №1984 «Про встановлення місцевих податків і зборів та затвердження Порядків їх сплати» (зі змінами) ставка податку за земельні ділянки, які перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, встановлюється у розмірі 1 відсоток від їх нормативної грошової оцінки.

Відтак, у 2018 році в незалежності від цільового призначення земельної ділянки було встановлено ставку земельного податку 1 % від нормативної грошової оцінки.

Окрім того, відповідно до Додатку №9 до рішення Вінницької міської ради від 27.06.2018 №1231 «Про внесення змін до рішення міської ради від 23.01.2015 №1984 «Про встановлення місцевих податків і зборів та затвердження Порядків їх справляння» (зі змінами) з врахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 24.05.2017 №483 «Про затвердження форм типових рішень про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку та податку на нерухоме майно, відмінне від земельних ділянок» ставки земельного податку на 2019 рік та наступні роки вводяться в дію з 01.01.2019.

Ставка земельного податку для земельних ділянок з цільовим призначенням 12.08 «Для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій» становить 1,000 % від нормативної грошової оцінки.

Ставка земельного податку для земельних ділянок з цільовим призначенням 03.07 «Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» становить 1,000% від нормативної грошової оцінки.

Тобто, у період з 2019 по 2021 роки ставка земельного податку, як за цільовим призначенням 03.07, так і за цільовим призначенням 12.08 становила 1 % від нормативної грошової оцінки.

Отже, ставки земельного податку за вищезазначеними цільовими призначеннями у період з 2018 по 2021 року встановлено на одному рівні, відтак, цільове призначенням земельної ділянки, у даному випадку, не вплинула на суму грошового зобов`язання за платежем земельний податок, що визначено у податкових повідомленнях-рішеннях від 19.04.2021 №-0228, №-0228, №-0228, №-0228.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати відповідно до статті 139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, код ЄДРПОУ ВП 44069150).

Рішення суду сформовано: 20.09.2023.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна