Справа № 405/7185/18
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 405/7185/18

адміністративне провадження № К/9901/12512/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

cудді-доповідача - Радишевської О. Р.,

суддів - Кашпур О. В., Мацедонської В.Е.

розглянув як суд касаційної інстанції в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу №405/7185/18

за позовом ОСОБА_1 до міського голови міста Кропивницького Райковича Андрія Павловича, Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького, Міської ради міста Кропивницького, Служби у справах дітей Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького, Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького про визнання протиправними і скасування рішень, визнання протиправними дій, зобов`язання утриматись від учинення дій, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року, ухвалене у складі: головуючого судді Брегея Р.І., та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року, ухвалену у складі: головуючого судді Юрко І.В., суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

УСТАНОВИВ:

І. Суть спору

1. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до суду з позовом до міського голови міста Кропивницького Райковича Андрія Павловича (далі - відповідач-1), Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького (далі - відповідач-2), Міської ради міста Кропивницького (далі - відповідач-3), Служби у справах дітей виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького (далі - відповідач-4), Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького (далі - відповідач-5, Управління) з вимогами:

- визнати протиправним і скасувати рішення Міської ради міста Кропивницького від 05 червня 2018 року №1690 «Про реорганізацію виконавчого органу та внесення змін до рішення Кіровоградської міської ради від 29 липня 2014 року №3263»;

- визнати протиправними дії відповідачів щодо реорганізації Служби у справах дітей Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького на виконання рішення Міської ради міста Кропивницького від 05 червня 2018 року №1690 та зобов`язання утриматись від вчинення таких дій;

- визнати протиправним і скасувати розпорядження міського голови міста Кропивницького від 18 липня 2018 року №258-к «Про зміну організації виробництва та істотних умов праці працівників Служби у справах дітей Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького»;

- визнати протиправним і скасувати розпорядження міського голови міста Кропивницького від 20 вересня 2018 року №339-к;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького з 20 вересня 2018 року;

- стягнути солідарно зі Служби у справах дітей Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького та Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 вересня 2018 року по день прийняття судового рішення.

2. На обґрунтування позову позивачка зазначила, що рішення Міської ради міста Кропивницького від 05 червня 2018 року №1690 не відповідає вимогам закону, оскільки Служба у справах дітей Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького втратила статус юридичної особи шляхом приєднання до Управління. Позивачка вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням процедури, переслідуючи мету її звільнення з посади керівника виконавчого органу. Позивачка також зазначала, що під час реорганізації Служби у справах дітей Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького їй запропонували обійняти посаду керівника вказаної Служби, як структурного підрозділу Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького, однак вона відмовилась, так як уважала, що їй повинні запропонувати посаду керівника новоутвореного виконавчого органу.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

3. ОСОБА_1 працювала на посаді начальника Служби у справах дітей Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького (далі - Служба) і була звільнена з неї.

4. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 березня 2018 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2018, ОСОБА_1 поновлено на посаді керівника Служби.

5. 05 червня 2018 року Міська рада міста Кропивицького прийняла рішення №1690 «Про реорганізацію виконавчого органу та внесення змін до рішення Кіровоградської міської ради від 20.07.2019 №3263».

6. Указаним рішенням утворено виконавчий орган Міської ради міста Кропивницького зі статусом юридичної особи - Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького (далі - Управління), до складу якого увійшли такі структурні підрозділи: відділ забезпечення та контролю; служба у справах дітей.

7. Цим же рішенням припинено юридичну особу - Службу у справах дітей Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького - шляхом приєднання (реорганізації) до Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького.

8. Розпорядженням міського голови міста Кропивицького від 18 червня 2018 року керівником Управління призначено Тимоховську Т.М .

9. Розпорядженням міського голови міста Кропивицького від 18 липня 2018 року №258-к «Про зміну організації виробництва та істотних умов праці працівників Служби у справах дітей виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького» вирішено попередити працівників Служби про те, що з 20 вересня 2018 року відбудуться зміни в організації виробництва та істотних умов праці, а саме: найменування посад, зміна посадових обов`язків та розміру заробітної плати.

10. 19 липня 2018 року ОСОБА_1 попереджено про зміни в організації виробництва та істотних умов праці й запропоновано їй продовжити роботу на посаді начальника Служби у справах дітей як структурного підрозділу Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького.

11. 23 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до міського голови міста Кропивицького із заявою про призначення її на посаду начальника Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького (а.с.22 т.1).

12. 19 вересня 2018 року ОСОБА_1 відмовилась обійняти посаду начальника Служби у справах дітей Управління з питань захисту прав дітей Міської ради м. Кропивницького, про що особисто написала заяву.

13. Розпорядженням міського голови міста Кропивицького від 20 вересня 2018 року №339-к ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького відповідно до пункту 6 статті 36 Кодексу законів про працю України у зв`язку із відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці.

14. Не погоджуючись з рішенням про реорганізацію Служби та звільненням з посади, позивачка звернулася до суду.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

15. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.

16. Відмовляючи в позові, суди попередніх інстанцій виходили з того, що утворення виконавчих органів є виключною компетенцією міських рад і суд не може давати оцінку доцільності таким діям. Суди попередніх інстанцій також відхилили аргументи позивачки про те, що єдиною підставою для припинення Служби й утворення Управління був намір відповідачів звільнити її з посади начальника Служби. Як зазначили суди попередні інстанцій, позивачці неодноразово пропонувалося продовжити роботу на посаді начальника Служби у справах дітей як структурного підрозділу Управління. Установивши, що продовжити роботу на посаді начальника Служби у справах дітей, як структурного підрозділу Управління, позивачка відмовилася, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що в спірних правовідносинах настали передбачені статтею 36 Кодексу законів про працю України підстави для звільнення позивачки.

IV. Провадження в суді касаційної інстанції

17. У касаційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати їхні рішення і ухвалити нове, яким позов задовольнити.

18. За доводами позивачки, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, наявність у Міської ради міста Кропивицького повноважень утворювати виконавчі органи не може бути підставою для їх свавільного використання, зокрема на шкоду іншим особам.

19. Позивачка доводить, що в спірних правовідносинах єдиною підставою для реорганізації Служби шляхом її приєднання до Управляння було створення штучних передумов для її звільнення.

20. Позивачка також доводить, що в спірних правовідносинах змін в організації виробництва та істотних умовах праці не відбулося.

21. Відповідачі 1-3, 5 у відзиві на касаційну скаргу зазначили, що судами попередніх інстанцій повно та всебічно встановлено обставини, що мають значення для розгляду справи, і правильно застосовано норми матеріального права до спірних правовідносин, у зв`язку з чим підстав для скасування їхніх рішень немає.

22. За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській О.Р., суддям Кашпур О.В., Шевцовій Н.В.

23. Ухвалою Верховного Суду від 09 липня 2020 року відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.

24. У зв`язку з обранням судді Шевцової Н.В до Великої Палати Верхоного Суду призначено повторний автоматизований розподіл справи.

25. За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській О.Р., суддям Кашпур О.В., Мацедонській В.Е.

V. Джерела права та акти їхнього застосування

26. Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» здійснення соціального захисту дітей і профілактики серед них правопорушень покладається в межах визначеної компетенції на, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері сім`ї та дітей, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері сім`ї та дітей, орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері сім`ї та дітей, відповідні структурні підрозділи обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих органів міських і районних у містах рад.

27. Відповідно до пунктів 5 і 6 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання:

- затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання;

- утворення за поданням сільського, селищного, міського голови інших виконавчих органів ради.

28. Частинами першою та четвертою статті 54 Закону № 280/97-ВР установлено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Організаційні засади реалізації повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо здійснення державної регуляторної політики визначаються Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Положення про відділи, управління та інші виконавчі органи ради затверджуються відповідною радою.

29. Частиною третьою статті 7 закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07 червня 2001 року №2493-III передбачено, що на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

30. Згідно з частинами другою, третьою статті 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) зміна підпорядкованості підприємства, установи, організації не припиняє дії трудового договору.

31. У разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

32. Частиною третьою статті 32 КЗпП України визначено, що у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

33. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

VI. Позиція Верховного Суду

34. Спір у цій справі виник у зв`язку з припиненням юридичної особи - Служби у справах дітей Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького, керівником якої була позивачка, шляхом приєднання її до новоутвореного Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького на правах структурного підрозділу.

35. У частині доводів касаційної скарги, які стосуються незаконності рішення Міської ради міста Кропивницького від 05 червня 2018 року №1690, на підставі якого й відбулося припинення Служби, де працювала позивачка, Суд зазначає таке.

36. Конституційний Суд України в Рішенні від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 роз`яснив, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

37. Таким чином, до повноважень відповідної ради належать прийняття рішень щодо затвердження структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів, утворення інших виконавчих органів ради, а також внесення змін до цих рішень.

38. Суд зазначає, що за загальним правилом власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган сам вирішує питання організаційної структури, чисельності та штатів працівників, якщо інше не встановлено обов`язковим для нього нормативно-правовим актом. Питання про доцільність припинення підприємства, установи, організації; скорочення посад, чисельності працівників, структури підприємства, установи, організації судом не обговорюється, оскільки це було б втручанням у діяльність такого підприємства, установи, організації.

39. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 580/2623/19.

40. Аргументи позивачки про те, що з ухваленням Міською радою міста Кропивицького розпорядження від 05 червня 2018 року №1690 «Про реорганізацію виконавчого органу та внесення змін до рішення Кіровоградської міської ради від 20.07.2019 №3263» порушується її право на проходження служби в органах місцевого самоврядування є помилковими, оскільки з прийняттям вказаного рішення лише розпочинається процедура реорганізації Служби і на цій стадії неможливо дійти висновку про те, що це право позивачки порушується.

41. У постановах від 28 березня 2019 року у справі № 755/3495/16-ц, від 22 січня 2020 року у справі № 451/706/18, від 27 травня 2021 року у справі № 201/6689/19, які стосувалися оскарження працівниками рішень власника (уповноваженого органу) щодо організаційно-штатних змін, Верховний Суд зазначив, що «Не є належним способом захисту оскарження працівником рішення про визначення структури підприємства чи установи, про зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, оскільки прийняття такого рішення є виключною компетенцією власника такого підприємства чи установи або уповноваженого ними органу та є складовою права на управління діяльністю підприємством чи установою. Правом працівника залишається оспорювати власне саме правомірність його звільнення».

42. З урахуванням викладеного суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків про безпідставність вимог позивачки про визнання протиправним і скасування рішення Міської ради міста Кропивицького від 05 червня 2018 року №1690 та про визнання протиправними дій відповідачів щодо реорганізації Служби та зобов`язання утриматись від вчинення таких дій.

43. Щодо вимог позивачки про визнання протиправним і скасування розпорядження від 18 липня 2018 року №258-к «Про зміну організації виробництва та істотних умов праці працівників Служби у справах дітей виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького»; розпорядження від 20 вересня 2018 року №339-к «Про звільнення ОСОБА_1 » та похідних вимог про поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку, Суд зазначає таке.

44. У пункті 31 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що згідно з частиною третьою статті 32 КЗпП в межах спеціальності, кваліфікації і посади, обумовленої трудовим договором, зміна істотних умов праці: систем і розмірів оплати, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміни розрядів і найменування посад та інших - допускається за умови, що це викликано змінами в організації виробництва і праці та що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена не у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладенням на власника або уповноважений ним орган обов`язку поновити працівникові попередні умови праці.

45. Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2023 року у справі №462/7642/21 зазначив, що зміна істотних умов праці, передбачена частиною третьою статті 32 КЗпП України, за своїм змістом не тотожна звільненню у зв`язку зі зміною організації виробництва і праці, скороченням чисельності або штату працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 цього Кодексу, оскільки передбачає продовження роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, але за новими умовами праці.

46. У постановах Верховного Суду від 11 вересня 2020 року у справі № 215/2330/19, від 11 травня 2021 року у справі № 317/182/19-ц, від 14 вересня 2022 року у справі № 317/181/19, від 10 травня 2023 року у справі № 308/9220/21 зазначено, що зміна істотних умов праці відбувається за тією самою посадою, у тій самій установі, де працівник працював до такої зміни. Пропозиція обійняти інші посади не є зміною істотних умов праці. Факт скорочення посади сам по собі виключає звільнення за пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України, оскільки відсутні передбачені частиною третьою статті 32 КЗпП України обставини. Про визначену частиною третьою статті 32 КЗпП України зміну істотних умов праці та, відповідно, припинення трудового договору за пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України можливо говорити тоді, коли посада працівника не скорочується, а лише змінюються істотні умови праці за цією посадою.

47. Судами попередніх інстанцій встановлено, що розпорядженням Міська рада міста Кропивицького від 05 червня 2018 року №1690 було утворено Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького та припинено (реорганізовано) Службу у справах дітей Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького шляхом приєднання її до вказаного Управління.

48. Розпорядженням міського голови міста Кропивницького від 18 липня 2018 року №258-к вирішено попередити працівників Служби у справах дітей Виконавчого комітету Міської ради м. Кропивницького про те, що з 20 вересня 2018 року відбудуться зміни в організації виробництва та істотних умов їх праці, а саме: найменування посад, зміна посадових обов`язків, розміру заробітної плати.

49. Цим же розпорядженням вирішено надати працівникам Служби пропозиції щодо продовження роботи на інших посадах та нових умовах праці згідно з додатком.

50. Як на правову підставу для попередження працівників про «зміни в організації виробництва та істотних умов їх праці» та «пропозиції щодо продовження роботи на інших посадах та нових умовах праці» у вказаному розпорядженні міститься посилання на статті 32 і 49-2 КЗпП України.

51. Додатком до розпорядження міського голови міста Кропивницького від 18 липня 2018 року №258-к затверджено «Попередження працівників Служби у справах дітей Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького про зміни в організації виробництва та істотних умов праці».

52. У цьому попередженні позивачці, яка станом на 18 липня 2018 року обіймала посаду начальника Служби у справах дітей Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького, на підставі статей 32, 49-2 КЗпП України пропонувалося продовжити службу на посаді начальника Служби у справах дітей Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького.

53. Позивачка під час розгляду справи в судах попередніх інстанцій та в касаційний скарзі наполягає на тому, що для цілей застосування статті 32 КЗпП України у попередженні їй мали б запропонувати продовжити роботу на посаді начальника Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького, оскільки саме ця посада є тотожною посаді начальника Служби, проте зі зміненою назвою посади у зв`язку з реорганізацією. Водночас посада начальника Служби у справах дітей як структурного підрозділу Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького є фактично пропозицією іншої посади у порядку статті 49-2 КЗпП України, яка регулює порядок вивільнення працівників, у зв`язку із, зокрема, скороченням штату.

54. За таких обставин, для правильного вирішення цієї справи суди попередніх інстанцій мали з`ясувати, чи відбулася зміна істотних умов праці позивача за тією ж посадою, чи посада начальника Служби у справах дітей Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького пропонувалася позивачці у зв`язку із скороченням посади начальника Служби у справах дітей Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького.

55. Ураховуючи викладене, суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки доводам позовної заяви, належним чином не дослідили питання, чи дійсно у роботодавця відбулися зміни істотних умов праці за тією самою посадою, на якій працювала позивачка, до такої зміни, а також підстави, на яких роботодавець пропонував обійняти іншу посаду.

56. Отже, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про те, що позивачку правомірно звільнено на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України, оскільки вона відмовилася від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці, є передчасним.

57. Згідно з частиною другою статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

58. Таким чином, судами попередніх інстанцій допущено порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

59. Викладене, з огляду на вимоги частини другої статті 353 КАС України, є підставою для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій в частині вимог про визнання протиправним і скасування розпоряджень від 18 липня 2018 року №258-к, від 20 вересня 2018 року №339-к, поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з направленням справи у вказаній частині на новий розгляд.

60. Суду першої інстанції під час нового розгляду справи необхідно взяти до уваги викладене в мотивувальній частині цієї постанови, установити наведені в ній обставини, що входять до предмета доказування у цій справі, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам і постановити рішення відповідно до вимог статті 242 КАС України.

VII. Судові витрати

61. Оскільки Суд не змінив та не ухвалив нового рішення, судові витрати, відповідно до статті 139 КАС України, розподілу не підлягають.

62. Керуючись статтями 3, 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

63. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

64. Скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року у частині позовних вимог про:

- визнання протиправним і скасування розпорядження міського голови міста Кропивницького від 18 липня 2018 року №258-к «Про зміну організації виробництва та істотних умов праці працівників Служби у справах дітей виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького»;

- визнання протиправним і скасування розпорядження міського голови міста Кропивницького від 20 вересня 2018 року №339-к;

- поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Служби у справах дітей Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького з 20 вересня 2018 року;

- стягнення солідарно зі Служби у справах дітей виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького та Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 20 вересня 2018 року по день прийняття судового рішення.

65. Справу № 405/7185/18 у зазначеній частині позовних вимог направити на новий розгляд до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

66. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: О.В. Кашпур

В.Е. Мацедонська