Справа № 520/11344/23
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 р. Справа № 520/11344/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2023 (суддя: Рубан В.В., м. Харків) по справі № 520/11344/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держпраці у Харківській області

про визнання протиправними та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ Держпраці у Харківській області), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт-наказ Головного управління Держпраці у Харківській області «Про звільнення ОСОБА_2 » від 29.11.2022 № 08-03/322;

- зобов`язати ГУ Держпраці у Харківській області поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу з питань експертизи умов праці управління з питань праці ГУ Держпраці з дня звільнення 30.11.2022.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2023 по справі № 520/11344/23 адміністративний позов залишено без руху. Надано позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з моменту отримання ухвали. Повідомлено позивача про можливість виправлення недоліків позовної заяви шляхом подачі до суду:

- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в якій вказати підстави для поновлення строку або надати докази того, що строк звернення до суду не пропущено;

- копії наказу Головного управління Держпраці у Харківській області «Про звільнення ОСОБА_2 » від 29.11.2022 № 08-03/322 або надати клопотання про його витребування, в якому зазначити: 1) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 3) докази, які підтверджують, що позивач здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідних доказів;

- докази направлення на адресу відповідачів листом з описом вкладення копій поданих до суду позову з додатками.

На виконання вимог вказаної ухвали до Харківського окружного адміністративного суду позивачем надано заяву про виконання ухвали суду, в якій зазначено, що строк звернення до суду не пропущений, оскільки про наявність спірного наказу позивач дізнався лише 15.05.2023 та на час подання позову 17.05.2023 вже діяла норма Закону від 30.03.2020 №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», якою було зупинено перебіг строків, встановлених, зокрема статтею 122 КАС України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2023 по справі № 520/11344/23 позовну заяву - повернуто позивачу.

Роз`яснено позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Позивач не погодився із вказаним судовим рішенням та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2023 по справі № 520/11344/23, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд іншим складом суду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що позивачем не пропущений встановлений ч. 2 ст. 233 КЗпП України строк звернення до суду з даним позовом, оскільки станом на 24.05.2023 (день винесення ухвали суду) копія Наказу №08-03/322 ОСОБА_1 не вручена, а, відтак, і надати її копію суду було неможливо. Вказує, що про існування виданого Наказу №08-03/322 ОСОБА_1 стало відомо лише 15.05.2023 із листа ГУ Держпраці у Харківській області від 24.04.2023 №ХК/2/1056-22, отриманого 15.05.2023, у зв`язку з чим перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ч.1 ст. 120 КАС України), тобто з 16.05.2023. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУ Держпраці у Харківській області 17.05.2023, що в межах встановленого ч. 5 ст. 122 КАС України місячного строку для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Щодо висновків суду про те, що до позовної зави не надано доказів надсилання іншим учасникам справи її копії та копій доданих до неї документів вказує, що ГУ Держпраці у Харківській області є державним органом, який в обов`язковому порядку зареєстрував свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС, а підсистема "Електронний суд" автоматично надсилає матеріали справи в електронному вигляді до «Електронного кабінету» учасника справи (ГУ Держпраці), що свідчить про наявність таких доказів.

Також, вказує, що суд неправильно застосував пункт 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 №731-IX, оскільки мав застосувати, але не застосував, частину 9 Глави XIX ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 №540-IX, в редакції від 31.03.2023, підстава - 2849-IX, а також пункт 3 Постанови КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARSCoV-2» від 11.03.2020 № 211, в редакції від 27.04.2023 (із змінами).

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст.312 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Приймаючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачу відповідно до п.1 ч.4 ст. 169 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що у вказаний судом строк - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали, тобто до 05.06.2023, та станом на момент прийняття зазначеної ухвали, позивач недоліки позовної заяви в повному обсязі не усунув, клопотання про продовження строку на усунення недоліків до суду не подав.

Судом, зокрема зазначено, що сам факт встановлення карантину не може слугувати причиною для поновлення процесуального строку звернення до суду, а можливість поновлення процесуального строку визначається у взаємозв`язку зі встановленням поважності причин пропуску строку та їх зумовленості обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Щодо ненадання копії оспорюваного наказу Головного управління Держпраці у Харківській області «Про звільнення ОСОБА_2 » від 29.11.2022 № 08-03/322 вказав, що на підтвердження звернення з заявою від 15.05.2023 до відповідача надав скріншот екрана, з якого неможливо встановити дату направлення.

Крім того, судом зазначено, що позовна заява та додані до неї документи подані позивачем в електронній формі з використання сервісу Електронний суд, при цьому до такої позовної зави не надано доказів надсилання іншим учасникам справи її копії та копій доданих до неї документів, що суперечить приписам ч.9 ст. 44 КАС України та п.29 розділу 1 Підсистема Електронний суд глави ІІІ Порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частинами другою та третьою статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами частини п`ятої статті 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За правилами статей 123 та 169 КАС України, суд зобов`язаний перевірити дотримання позивачем строків звернення до суду, які передбачені статтею 122 КАС України.

Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з позовом і розраховувати на одержання судового захисту.

Отже, у категорії справ, до якої належить дана справа, законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Таким чином, строк звернення до суду з цим позовом становить один місяць, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав.

За загальним правилом обчислення строків звернення до суду здійснюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Згідно з частинами першою та другою статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13 грудня 2011 року у справі № 17-рп/2011 визначив, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

У постанові від 06 липня 2020 року у справі №1340/4763/18 Верховний Суд зазначив, що: «Відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Частиною першою статті 233 КЗпП України (в редакції, чинній станом на час спірних правовідносин) встановлено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення.

Тобто, КАС України та КЗпП України передбачають, що для звернення до суду у справах про звільнення встановлено місячний строк, який обчислюється з дня вручення копії наказу про звільнення.

Аналогічні висновки були викладені в постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №815/4532/16, від 21.02.2020 у справі №420/334/19, від 20.11.2019 у справі №420/333/19.

Отже, з огляду на наведене вище, саме з дня ознайомлення з відповідним наказом особа є такою, що знала або повинна була знати про порушення своїх прав.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.03.2023 по справі №160/8432/20.

За матеріалами справи встановлено, що позивач оскаржує наказ Головного управління Держпраці у Харківській області «Про звільнення ОСОБА_2 » від 29.11.2022 № 08-03/322.

Як вбачається з пояснень позивача, останній до часу звернення до суду з даним позовом копію спірного наказу не отримував з вини відповідача, з заявою про його отримання звернувся 15.05.2023 на електронну адресу відповідача, проте відповіді не отримав.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що на підтвердження звернення з заявою від 15.05.2023 до відповідача позивач надав скріншот екрана, з якого неможливо встановити дату направлення.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах даної справи відсутні докази, які підтверджують факт того, що відповідач ознайомив (вручив) позивачу оскаржуваний наказ Головного управління Держпраці у Харківській області «Про звільнення ОСОБА_2 » від 29.11.2022 № 08-03/322.

Тобто, судом першої інстанції не вжито усіх, визначених законом, заходів та не встановлено усіх фактичних обставини, що мають значення для правильного прийняття процесуального рішення у цій справі, а саме не було вчинено відповідних дій, направлених на встановлення факту того, чи було ознайомлено позивача із зазначеним наказом, або, які заходи вчинялися відповідачем для такого ознайомлення, чи вручено спірний наказ позивачу.

Враховуючи наведене вище, а також з огляду на правові позиції Верховного Суду по справам у схожих правовідносинах, які в силу ч.5 ст.242 КАС України підлягають врахуванню у даній справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного та необґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску та поновлення процесуального строку для звернення до суду та у зв`язку з цим повернення позивачу позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Харківській області про визнання протиправними та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

За викладених обставин, колегія суддів уважає передчасним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення адміністративного позову у зв`язку з пропуском строку звернення до суду з позовом.

Посилання позивача, як на підставу поважності причин пропуску строку звернення до суду, на те, що на час подання позову 17.05.2023 вже діяла норма Закону від 30.03.2020 №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», якою було зупинено перебіг строків, встановлених, зокрема статтею 122 КАС України, колегія суддів відхиляє, оскільки вказане жодним чином не доводить поважності причин пропуску строку звернення до суду, з огляду на наступне.

02.04.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 №540-ІХ, яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу, Цивільного процесуального кодексу, Кримінального процесуального кодексу, Кодексу адміністративного судочинства України, Господарського кодексу України, Цивільного Кодексу України, Кодексу законів про працю України.

Вказаним законом доповнено розділ VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України пунктом 3 наступного змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342,363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Таким чином, строки, визначені Кодексом адміністративного судочинства України, продовжено на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Разом з тим, 17.07.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" №731-IX від 18.06.2020 (далі - Закон №731-IX), яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу, Цивільного процесуального кодексу та Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №731-IX визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-IX від 30.03.2020 р., закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Враховуючи приписи пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції від 17.07.2020), з 17.07.2020 відновився відлік процесуальних строків (в т.ч. й строків звернення до суду із позовною заявою), встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Разом з тим, щодо вимог суду першої інстанції про надання позивачем доказів направлення на адресу відповідача листом з описом вкладення копій поданих до суду позову з додатками, колегія суддів зазначає наступне.

Вимоги до позовної заяви та доданих до неї документів визначені у статтях 160 і 161 цього КАС України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Водночас за приписами ч. 7, 8 ст. 44 КАС України, документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Вказані положення КАС України кореспондуються із нормами, що закріплені у пункті 16 Положення №1845/0/15/21.

Згідно із частиною першою, восьмою статті 18 КАС України, у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (далі - ЄСІТС).

Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі в порядку, визначеному цим Кодексом.

Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не визначено цим Кодексом.

Особливості використання електронного підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

З матеріалів справи слідує, що позовна заява до суду першої інстанції подано фізичною особою через підсистему «Електронний суд».

Відповідно до частини дев`ятої статті 44 КАС України, у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Отже, із аналізу вище наведеного слідує, що позовна заява є документом, при поданні якого до суду, учаснику справи слід дотримуватись вимог статті 44 КАС України.

Керуючись саме вказаною нормою, суд першої інстанції визначив підстави для залишення позовної заяви без руху.

Колегія суддів погоджується із тим, що загальною нормою КАС України дійсно передбачено подання учасником справи, який звертається до суду із процесуальними документами в електронній формі, таких доказів.

Колегія суддів наголошує, що важливим в цьому аспекті є забезпечення можливості ознайомлення інших сторін у справі зі змістом документів, що направляються до суду в електронній формі.

Згідно з абзацами 22-23 підпункту 15.5 пункту 15 частини першої розділу VII «Перехідні положення» КАС України створення та забезпечення функціонування ЄСІТС здійснюються поетапно. Окремі підсистеми (модулі) ЄСІТС починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) ЄСІТС. Оголошення про створення та забезпечення функціонування окремої підсистеми (модуля) ЄСІТС має містити посилання на відповідний підпункт підпункту 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу, який передбачає особливості вчинення тих процесуальних (або інших) дій, порядок вчинення яких зазнає змін після початку функціонування такої підсистеми (модуля).

Вища рада правосуддя 17.08.2021 затвердила Положення про порядок функціонування окремих підсистем ЄСІТС (Електронний кабінет, Електронний суд, відеоконференцзв`язок). З 05.10.2021 почали офіційно функціонувати сервіси: електронний кабінет, підсистема «Електронний суд», підсистема відеоконференцзв`язку. Ці модулі ЄСІТС працюють у тестовому режимі.

Згідно із пунктом 24 підрозділу 2 «Підсистема «Електронний суд» розділу ІII «Порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС» підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) це підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей підсистеми ЄСІТС реалізованого функціоналу створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

За приписами пункту 16 підрозділу 1 Розділу ІІІ «Підсистема «Електронний кабінет», процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії вчинятися в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС з використанням власного кваліфікованого електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом.

Пунктом 37 підрозділу 2 цього розділу визначено, що підсистема «Електронний суд» забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до «Електронних кабінетів» учасників справи та їхніх повірених.

До «Електронного кабінету» користувачів надсилаються відомості, у тому числі про отримання та реєстрацію документів у справі, а також інші відомості, що призвели до зміни стану розгляду справи.

Згідно із частиною шостою статті 18 КАС України, адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Таким чином, цієї нормою визначено суб`єктний склад осіб, реєстрація офіційної електронної адреси в системі ЄСІТС для яких є обов`язковою.

Мета застосування частини дев`ятої статті 44 КАС України полягає у забезпеченні рівності процесуальних прав сторін, які відповідно до частини шостої статті 18 КАС України не мають обов`язку реєструвати офіційні електронні адреси в системі ЄСІТС та не зареєстровані в підсистемі «Електронний суд», бути повідомленими про подання іншими учасниками документів до суду в електронній формі.

Відповідачем є ГУ Держпраці у Харківській області, який належить до суб`єктів, визначених частиною шостою статті 18 КАС України та повинен мати зареєстрований «Електронний кабінет», а отже документ, сформований в системі «Електронний суд» - примірник позовної заяви у цій справі, відповідач мав отримати в «Електронному кабінеті» через підсистему «Електронний суд» в автоматичному режимі.

Однак, на момент прийняття оскаржуваної ухвали відсутня інформація щодо реєстрації ГУ Держпраці у Харківській області в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі .

Тобто, враховуючи низку процесуальних гарантій для всіх учасників справи, зокрема, знати та користуватися всіма процесуальними правами під час розгляду справи, мета повідомлення іншого учасника справи про подання до суду документів у справі, на що власне і спрямовані приписи частини дев`ятої статті 44 КАС України, у цьому випадку не досягнута і принцип рівності учасників процесу в частині права відповідача знати про їх подання та бути ознайомленим з їх змістом, не дотриманий.

Позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк (п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України).

Таким чином, позивачем всупереч вимогам частини 9 статті 44 КАС України, не додано до позовної заяви, яка подана у електронній формі, доказів надсилання листом з описом вкладення копії позовної заяви із доданими до неї матеріалами відповідачу.

До теперішнього часу Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система працює лише у тестовому режимі. Отже, за таких обставин, норми статті 44 КАС України діють лише у частині, що не суперечить Перехідним положенням.

Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що вимоги ухвали суду від 24.05.2023 про залишення позовної заяви без руху в частині надання позивачем доказів направлення на адресу відповідача листом з описом вкладення копій поданих до суду позову з додатками залишились не виконаними, тому наявні підстави для повернення позовної заяви особі, яка її подала.

Однак, коли повертав адміністративний позов у зв`язку з пропуском строку звернення до суду з позовом, діяв усупереч вимогам процесуального закону, тому в цій частині оскаржуване рішення підлягає зміні з урахуванням мотивів, наведених у цій постанові.

З урахуванням наведеного, всі інші доводи не впливають на вирішення даної справи.

Колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

За правилами статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Міркування і твердження позивача в апеляційній скарзі частково спростовують правильність правових висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі.

З огляду на це, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни мотивів ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2023 по справі № 520/11344/23.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2023 по справі № 520/11344/23 - змінити.

Мотивувальну частину ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2023 по справі № 520/11344/23 викласти з урахуванням мотивів, наведених у цій постанові.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова В.Б. Русанова