Справа № 620/2362/23
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А У Х В А Л А
20 вересня 2023 року Чернігів Справа № 620/2362/23
Чернігівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу
до про Військової частини НОМЕР_1 визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії
У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , у якому позивач просить:
- визнати протиправними дії відповідача, які полягають у невидачі наказів про виплату додаткової винагороди позивачу за період з лютого 2022 року по січень 2023 року включно, на підставі бойового розпорядження;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, як військовослужбовцю, який приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей з лютого 2022 року по січень 2023 року включно, щомісячно на підставі постанови КМУ №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що з лютого 2022 року і до тепер він приймає безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей, в зв`язку з чим набув право на виплату додаткової винагороди на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі до 100 000,00 грн. Однак, додаткова винагорода виплачується не в повному обсязі, а тільки в розмірі 30 000,00 грн кожного місяця.
Ухвалою судді від 20.03.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, витребувано у відповідача додаткові докази по справі, зокрема, інформацію щодо того, чи приймав позивач протягом спірного періоду участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оброни, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі та відомостей про підтверджуючі документи, передбачені вказаними наказами.
Відповідач надіслав відзив на позов, в якому зазначив, що відомості про участь ОСОБА_1 в бойових діях в період з 24.02.2022 по січень 2023 року в частині відсутні, рапорти від командира підрозділу про безпосередню участь позивача в спірний період в бойових діях не надходили. До відзиву додано витяги із наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі по 30 000,00 грн.
Разом із тим, від представника позивача адвоката Пономаренко О.В., на адресу суду надійшло клопотання про долучення додаткових доказів у справі, а саме довідки про безпосередню участь ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України від 18.03.2023 №322. Із вказаної довідки, яка підписана командиром військової частини НОМЕР_1 полковником Л.Хода, вбачається, що ОСОБА_1 в період з 24.02.2022 по 24.03.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.
05.06.2023 на адресу суду надійшла заява про долучення витребуваних документів, до якої повторно надано витяги з наказів командира частини про виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі по 30 000,00 грн. В заяві надані роз`яснення те, що рапортів командира підрозділу щодо виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн не надходило. Пояснення щодо виданої довідки про участь позивача в бойових діях з 24.02.2022 по 24.03.2022, доказів виплати за вказаний період додаткової винагороди в розмірі до 100 000,00 грн суду не надано, а також не надано пояснень щодо виплаченої в грудні 2022 року збільшеної винагороди та доказів участі в цей період позивача в бойових діях.
04.07.2023 ухвалою суду втретє витребувано у військової частини НОМЕР_1 докази, що мають значення для прийняття судом законного та обґрунтованого рішення, а саме відповідача зобов`язано надати:
- пояснення командира підрозділу, в якому проходить/проходив службу позивач у спірний період щодо участі підрозділу безпосередньо в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), а також участі ОСОБА_1 в таких заходах; чи подавались рапорти на виплату додаткової винагороди в розмірі до 100 000,00 грн на військовослужбовців підрозділу; чи подавались рапорти на виплату додаткової винагороди в розмірі до 100 000,00 грн ОСОБА_1 ;
- командиру військової частини НОМЕР_1 надати копії журналів реєстрації рапортів за період з 24.02.2022 по 30.01.2023;
Відповідно до вказаного вище наказу травма солдата ОСОБА_1 пов`язана із захистом Батьківщини, у зв`язку з чим за весь час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я з 23.03.2022 по 16.04.2022 начальнику фінансово-економічної служби наказано виплатити позивачеві належні виплати.
Зважаючи на те, що пояснень та доказів виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі до 100 000,00 грн за період з 24.02.2022 по 24.03.2022 суду надано не було, як не надано і копії журналу реєстрації рапортів, ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 витребувано у відповідача докази, а саме:
- копії журналів реєстрації рапортів за період з 24.02.2022 по 30.01.2023;
- інформацію про направлення позивача у відрядження в період з 24.02.2022 по 31.01.2023/інформацію про місце перебування позивача в означений період із наданням відповідних підтверджуючих документів;
- пояснення щодо виданої довідки про безпосередню участь позивача в бойових діях в період з 24.02.2022 по 24.03.2022 та відсутність виплати додаткової грошової винагороди ОСОБА_1 в розмірі до 100 000,00 грн;
- пояснення з приводу отриманої бойової травми ОСОБА_1 під час виконання бойового завдання 23.03.2022, в той час як за наданими поясненнями командира частини підтвердження такої участі ОСОБА_1 відсутні, втім встановлено самим службовим розслідуванням. Чи проведено службове розслідування чи вчинені інші дії щодо встановлення підстав та умов, що сприяли порушенню прав військовослужбовця в частині отримання належних виплат грошового забезпечення, а саме неподання командиром підрозділу позивача відповідних рапортів про участь особи в бойових діях.
23.08.2023 на адресу суду надійшла заява відповідача про долучення витребуваних документів, до якої додано довідку-витяг з розрахунково-платіжних відомостей щодо розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з лютого 2022 року по липень 2023 року.
Ухвалою суду від 29.08.2023 до командира військової частини НОМЕР_1 застосовано заходи процесуального примусу шляхом накладення штрафу.
08.09.2023 на адресу суду надійшло письмове пояснення відповідача, до якого додано копію витягу з журналу бойових дій за 24.02.2022, довідку про те, що ОСОБА_1 в період з 28.04.2022 по 12.05.2023 виконував службові обов`язки в місці дислокації підрозділу в м. Городня Чернігівської області, копію книги реєстрації рапортів за період з 02.01.2022 по 17.08.2022, з якої вбачається реєстрація трьох рапортів, копії наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі по 30 000,00 грн, а також накази про зарахування позивача до списків особового складу частини, призначення на посаду, вибуття в шпиталь, про самовільне залишення частини, про повернення до виконання обов`язків, про внесення змін щодо самовільного залишення частини ОСОБА_1 , а саме відмінити запис щодо позивача, а також про вибуття до м. Городня.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.09.2023 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Частинами 6-8 статті 80 КАС України передбачено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Так, зважаючи на те, що не надання відповідачем доказів, витребуваних судом унеможливлює розгляд справи і прийняття законного та обґрунтованого рішення, призводить до затягування судового розгляду та зумовлює необхідність повторного витребування доказів, суд дійшов висновку, що такі дії відповідача свідчать про невиконання процесуальних обов`язків суб`єктом владних повноважень, що стало наслідком застосування заходів процесуального примусу шляхом стягнення з командира військової частини НОМЕР_1 в дохід Державного бюджету України штрафу у сумі одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ухвала суду від 29.08.2023).

Водночас, відповідно до ч. 1, 2 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд зазначає, що окрема ухвала - це ухвала, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушення. Вона може бути постановлена лише, якщо під час судового розгляду конкретної справи було встановлене відповідне правопорушення.

Згідно із ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 65 Конституції України встановлює, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-ХІІ) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом (стаття 1 Закону № 2011-ХІІ).

Згідно із статтею 1-2 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України (стаття 2 Закону № 2011-ХІІ).

Стаття 9 Закону № 2011-ХІІ встановлює, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 №58/2023 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168), пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Отже, з 24.02.2022 у військовослужбовців Збройних Сил України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000, 00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Підставою для нарахування та виплати такої винагороди є відповідний наказ командира.

Предметом даного позову є виплата додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Суд зазначає, що виплата вказаної вище додаткової винагороди є свого роду гарантією держави військовослужбовцям на достатнє грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби.

Зважаючи на недостатність наявних у матеріалах справи доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення, судом постановлено ряд відповідних ухвал направлених на отримання інформації для повного та всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі, які мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Таким чином, підставою для постановлення судом окремої ухвали при розгляді даної справи є порушення суб`єктом владних повноважень положень ст. 44, 45, 80 КАС України щодо добросовісного користування своїми процесуальними правами, а саме: неподання доказів без поважних причин. Наслідком таких дій відповідача стало затягування судового розгляду справи, що призводить до неможливості судом встановлення обставин та поновлення прав військовослужбовця Збройних Сил України на належне грошове забезпечення під час захисту останнім незалежності та територіальної цілісності України в надзвичайно важливий для всієї країни період, особливий період у зв`язку з військовою агресією з боку російської федерації проти України.

Враховуючи викладене, з огляду на вказані порушення відповідачем вимог чинного законодавства України і з метою усунення причин та умов, що йому сприяли, суд вважає за необхідне постановити окрему ухвалу та направити її в Оперативне командування «ПІВНІЧ» для вжиття відповідних заходів реагування.

Керуючись статтями 44, 45, 80, 242, 248, 249, 256, Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Довести до відома Оперативного командування «ПІВНІЧ» обставини, викладені в цій ухвалі, для вжиття відповідних заходів реагування з метою усунення причин та умов, що призвели до порушення вимог чинного процесуального законодавства, провести перевірку правомірності дій, рішень або бездіяльності командира військової частини НОМЕР_1 та, за наявності підстав, притягнути до дисциплінарної відповідальності.

Про вжиті заходи повідомити Чернігівський окружний адміністративний суд у місячний термін.

Окрема ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.О. Скалозуб