Справа № 200/2241/22
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

19 вересня 2023 року Справа №200/2241/22

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Христофоров А.Б., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача щодо визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, на виконання рішення суду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

05 вересня 2023 року з використанням підсистеми «Електронний суд» представник позивача, подав до суду заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, на виконання рішення суду, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, допущену ним під час виконання рішення від 26.09.2022 року, щодо не виплати пенсії позивачу за період з 01.10.2013 по теперішній час; не здійснення автоматичних перерахунків індексації та/або масові перерахунки пенсії та не врахував надбавки до пенсії відповідно до ст. 27, 28 та ч. 2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", в редакції дійсної на момент нарахування/фактичної виплати пенсії позивачу на 28.03.2023 року; не включення позивача до кола осіб, яким відповідач зобов`язаний проводити автоматичні масові перерахунки пенсії, протиправно вказавши в рішенні/протоколі/розпорядженні № 37 від 28.03.2023 р. в графі особливості що пенсія позивачу нібито не підлягає МП. признач. за ріш. суду в твердому розмірі; щодо не виплати пенсії позивачу на його банківський рахунок № НОМЕР_1 у Жовтневому відділенні Запорізького Регіонального управління Приватбанку, МФО банку 305299, ;

- постановити окрему ухвалу і направити її відповідачу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, а саме зобов`язати відповідача виплатити недоотриману пенсію позивачу за період з 01.10.2013 р. по теперішній час з урахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; скасувати в пенсійній справі позивача графі особливості позначку не підлягає МП. признач. за ріш. суду в твердому розмірі та включити позивача до кола осіб, яким відповідач зобов`язаний проводити автоматичні масові перерахунки пенсії відповідно до Закону; здійснити розрахунок та виплату пенсії позивачу за період з 01.10.2013 р. по теперішній час з урахуванням автоматичних перерахунків індексації та/або масових перерахунків пенсії та надбавок до пенсії, відповідно до ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону 1058-IV та відповідно до постанов КМУ № 251 та Постанова КМУ № 124, в редакції дійсної на момент нарахування/фактичної виплати пенсії позивачу; здійснити виплату пенсії позивачу, в тому числі суму недоотриманої пенсії з 01.10.2013, на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_1 у Жовтневому відділенні Запорізького Регіонального управління Приватбанку, МФО банку 305299, ;

- зобов`язати відповідача подати у десятиденний строк звіт про виконання рішення від 26.09.2022 у адміністративній справі № 200/2241/22.

Заява представника позивача вмотивована тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправно не виплатило пенсію позивачу за період з 01.10.2013 по теперішній час, не здійснив автоматичних перерахунків індексації та/або масових перерахунків пенсій, що унеможливлює нарахування пенсії позивача в розмірі, в порядку та у спосіб передбаченому в Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на момент її нарахування до фактичної виплати, та не перерахував пенсію на обраний позивачем банківський рахунок.

Від відповідача до суду надійшов відзив на заяву представника позивача про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, на виконання рішення суду, в якому зазначено, що листом від 29.03.2023 року за вих. № 4964-2073/М-08/2-0500/23 Головне управління повідомило представника Позивача про те, що у березні 2023 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.09.2022 по справі № 200/2241/22 ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії. Частиною першою статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058- ІV (далі Закон № 1058) визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні з дислокацією у м. Маріуполь. Виплата пенсії ОСОБА_1 буде здійснюватись через АТ «Укрпошта». Дата виплати 7 число. Водночас, «Укрпошта» тимчасово не має технічної можливості здійснювати виплату і доставку пенсій у м. Маріуполь. Для переведення виплати пенсії з поштового відділення на банківську установу позивачу необхідно надати відповідну заяву.

Відповідно до частини 5 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя Христофоров А. Б. з 17 серпня 2023 року до 08 вересня 2023 року перебував у відпустці на підставі Наказу голови суду "Про надання щорічної основної відпустки ОСОБА_2 " № 125/В-г від 11.08.2023 року.

Вказана заява призначена до розгляду на 19 вересня 2023 року.

Представники сторін до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Від Головного управління Пенсійного фонду України до суду надійшла заява про розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, на виконання рішення суду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, без участі представника відповідача.

На підставі ч.9 ст. 205 КАС України суд розглядає заяву в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з ч. 4, 5 ст. 383 КАС України вказану заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Представник позивача також заявив клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цією заявою. Однак, суд зазначає, що, оскільки з урахуванням наведених у заяві обставин виконання судового рішення та наявних у справі матеріалів суд не вбачає достатніх підстав дійти висновку, що позивач не дотримався строку звернення до суду з цією заявою.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Зазначена процесуальна норма спрямована на захист прав особи-позивача щодо належного виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Тобто, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення порушуються його права, свободи чи інтереси, то він має право звернутися до суду у порядку ст.383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Оскільки матеріали справи містять достатньо доказів, для прийняття обґрунтованого судового рішення за результатами розгляду вказаної заяви, суд вирішив здійснити її розгляд в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

26 вересня 2022 року рішенням суду адміністративний позов був задоволений частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) щодо поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (юридична адреса: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) поновити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) виплату пенсії з моменту припинення - з 01.10.2013.

В задоволенні решти позовних вимог, відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

23 січня 2023 року постановою Першого апеляційного адміністративного суду апеляційні скарги Меламеда Вадима Борисовича в інтересах ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року у справі № 200/2241/22 за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, залишено без змін.

28 березня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області призначено пенсію ОСОБА_1 з 01.10.2013 року, здійснений перерахунок пенсії, що підтверджується протоколом (розпорядженням щодо призначення) перерахунку пенсії.

Розглядаючи заяву позивача щодо визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, на виконання рішення суду, при постановлянні ухвали суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Згідно із статтею 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд» одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей статті 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Правилами статті 383 КАС України гарантовано, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Системний аналіз вищезазначених норм права свідчить, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, врегульований приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання судового рішення відповідачем призначено пенсію ОСОБА_1 з 01.10.2013 року, здійснений перерахунок пенсії, що підтверджується протоколом (розпорядженням щодо призначення) перерахунку пенсії.

Листом від 29.03.2023 року за вих. № 4964-2073/М-08/2-0500/23 Головне управління повідомило представника позивача про те, що у березні 2023 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.09.2022 по справі № 200/2241/22 ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії. Частиною першою статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058- ІV (далі Закон № 1058) визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні з дислокацією у м. Маріуполь. Виплата пенсії ОСОБА_1 буде здійснюватись через АТ «Укрпошта». Дата виплати 7 число. Водночас, «Укрпошта» тимчасово не має технічної можливості здійснювати виплату і доставку пенсій у м. Маріуполь. Для переведення виплати пенсії з поштового відділення на банківську установу позивачу необхідно надати відповідну заяву.

Листом від 20.07.2023 року за вих. № 0500-0202-8/62165 Головне управління повідомило представника позивача про те, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.09.2022 по справі № 200/2241/22 ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії з 01.10.2013 року. Страховій стаж врахований по 31.12.2005 року та обчислений у відповідності до ст. 24 Закону України №1058. Розмір пенсії з 01.12.2013 року склав 2 771,96 грн. Виплату пенсії призупинено з 01.07.2023 року у зв`язку із відсутністю заяви про виплату пенсії через банківську установу. Сума доплати за рішенням суду за період з 01.10.2013 року по 30.06.2023 року з урахуванням фактично виплаченої пенсії складає 318 775,40 грн. Рішення суду Головним управлінням виконано відповідно до покладених зобов`язань. Для подальшої виплати пенсії ОСОБА_1 необхідно надати до Головного управління заяву про виплату пенсії через банківську установу в зручний для нього спосіб.

Також, суд звертає увагу, що в разі незгоди з рішенням відповідача або процедурою його прийняття позивач має право звернутися до суду із позовною заявою про оскарження цього рішення в загальному порядку, а не в межах статті 383 КАС України.

Суд зазначає, що обставини, на які посилається представник позивача не були предметом судового розгляду в даній справі, вимоги, які представник позивача виклав в прохальній частині заяви, є по суті окремими позовними вимогами, які виходять за межі розгляду даної справи та повинні розглядатись в новому позовному провадженні в порядку, передбаченому КАС України.

Враховуючи вище викладені норми законодавства та встановлені судом обставини, на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої заяви.

Керуючись статтями 2, 3, 241, 242, 243, 248, 254, 256, 294, 295, 297, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, на виконання рішення суду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без задоволення.

Ухвала постановлена, складена та підписана 19 вересня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду в порядку і строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Христофоров А.Б.