Справа № 345/1723/23
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 345/1723/23 пров. № А/857/14224/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Хомин Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 червня 2023 року, прийняте суддею Миговичем О.М. у місті Калуші, у справі за позовом ОСОБА_1 до відділення поліції №1 Львівського РУ поліції №2 ГУНП у Львівській області в особі інспектора Труби Ігоря Григоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся з адміністративним позовом до відділення поліції №1 Львівського РУ поліції №2 ГУНП у Львівській області в особі інспектора Труби І.Г. (надалі відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР №6054650 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.4 ст.126 КУпАП.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 червня 2023 відмовлено в задоволенні позову.

Суд критично віднісся до тверджень позивача про те, що умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП не було, так як він не знав про те, що його позбавлено прав керування постановою Калуського міськрайонного суду від 21.10.2022, оскільки ОСОБА_1 , знаючи про те, що на нього складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повинен був самостійно цікавитися провадженням у даній справі.

Крім того, як вбачається з постанови Калуського міськрайонного суду від 07.12.2021 (а.с.20-23), судом вживалися заходи щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце слухання справи у встановленому законом порядку за відомою суду адресою його проживання.

Доказів того, що вище вказана постанова суду від 07.12.2021 скасована та провадження у справі закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, позивачем не надано.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги та не надано належної правової оцінки того, що попереднє притягнення позивача до відповідності за ч. 1 ст. 130 КУпАП судом було без його участі та відома, а складання адміністративних матеріалів працівниками поліції щодо нього відбувалось без нього, водійське посвідчення в нього не вилучалось, що також підтверджує зазначені доводи, тобто ні під час складання протоколу, ні під час винесення рішення особу не було повідомлено та проінформовано в належний спосіб, а тому позивач не знав та не міг знати про існування щодо нього обмеження права керування транспортним засобом під час складання щодо нього працівниками поліції оскаржуваної постанови за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

З наведеного вбачається, що в діях позивача відсутня суб`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення а тому як наслідок відсутній склад самого правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги матеріали справи, фактичні обставини справи, також відсутність наданих відповідачем будь-яких заперечень чи доказів спростування позовних вимог позивача, не доведено наявності події і складу правопорушення, передбаченого ч. 4 сі. 126 КУпАП, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою задовольнити позов.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено, що згідно змісту оскаржуваної постанови серії ЕАР № 6054650 від 21.10.2022 вбачається, що позивач 21.10.2022 о 09.52 годин рухаючись по автодорозі Р-8 Городоцького району Львівської області керував транспортним засобом, не ввімкнувши ближнє світло фар поза населеним пунктом та будучи позбавленим права керування транспортним засобом постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.12.2021, чим порушив п.2.1 а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.4 ст.126 КУпАП (а.с.9).

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн..

Відповідно до ч.4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як зазначено вище, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідач як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.12.2018 у справі № 263/15738/16-а.

Частиною 2 ст. 283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ч.3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У п.5 оскаржуваної постанови: час, місце скоєння, суть в обставини правопорушення зазначено, що 21.10.2022 о 09:48:02 водій керував транспортним засобом та не ввімкнув ближнє світло фар поза населеним пунктом та будучи позбавленим права керування Калуським міськрайсудом Івано Франківської області від 07.12.2021 за ст.130 КУпАП, чим порушив п.2.1. ПДР Керування Т/З особою, позбавленою права керування Т/З.

Колегія суддів звертає увагу на те, що питання допуску громадян до керування транспортними засобами врегульовано «Положенням про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженим постановою КМУ від 08.05.1993 за № 340 (зі змінами).

Відповідно до п. 2 Положення особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

На підставі п. 20 Положення позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства.

Рішення суду про позбавлення права на керування транспортними засобами протягом трьох робочих днів з моменту його отримання/винесення надсилається посадовою особою Національної поліції до територіального сервісного центру МВС за місцем проживання особи, зазначеним у цьому рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції.

Виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права (ст. 317-1 КУпАП).

Вказана норма кореспондує вимогам Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом (ч. 1, ч. 2 ст. 13 Закону).

Тимчасове вилучення посвідчення водія є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, що встановлено статтею 265-1 КУпАП, яке застосовується поліцейським у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що всупереч вимогам ст. 280 КУпАП відповідачем не встановлено, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, враховуючи те, що позивач не знав про позбавлення його прав,

У матеріалах справи відсутні дані про отримання ОСОБА_1 копії постанови Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області від 07.12.2021 у справі №345/5258/21 про позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік та про належне повідомлення про розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відтак, підстав для притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП немає, оскільки відсутня суб`єктивна сторона вчинення адміністративного правопорушення вина у формі прямого умислу.

Прямий умисел, це якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення позовних вимог.

Враховуючи результат розгляду апеляційної скарги та, виходячи із приписів ст.139 КАС України, апеляційний суд приходить до висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1342 грн.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 червня 2023 року у справі №345/1723/23 та прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕАР № 6054650 від 21.10.2022 року і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 1342 (одна тисяча сорок дві) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 21.09.2023.