Справа № 600/6121/23-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

21 вересня 2023 р. м. Чернівці Справа № 600/6121/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В. розглянувши матеріали позову 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернівецькій області до Управління північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У поданому до суду позові 1 державний пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернівецькій області (далі позивач) просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Управління північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області від 28.08.2023, за результатом моніторингу закупівлі «Автоцистерна пожежна (до 5 тон)» опубліковану на сайті «Держзакупівлі. Онлайн», (ідентифікатор закупівлі - UA-2023-05-22-012582-а від 22.05.2023; ID моніторингу-UА-М-2023-08-17- 000029).

Ухвалою суду від 13.09.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

Дану ухвалу надіслано позивачу 13.09.2023 року на офіційну електронну адресу , що зазначена представником позивача у позові. Про надіслання ухвали суду позивачу свідчить наявна у матеріалах справи довідка про направлення, що сформовано у КП «Діловодство спеціалізованого суду».

Суддя зазначає, що згідно частини 6 статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Тобто, в розумінні статті 251 КАС України врученим належним чином є судове рішенні, яке, зокрема, було доставлено на офіційну електронну адресу особи. Такий висновок судді узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 05.10.2022 року у справі № 127/22271/20.

Окрім цього, у постановах від 30.11.2022 року у справі №759/14068/19 та від 17.11.2022 року у справі №560/5541/20 Верховний Суд підкреслив, що у контексті вручення повісток та судових рішень слід виходити з «презумпції обізнаності» особи. Так, у постанові від 17.11.2022 року у справі №560/5541/20 Верховний Суд трактує з «презумпцію обізнаності» таким чином:

«…50. Якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

51. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Самого лише заперечення учасника про неотримання повідомлення недостатньо, щоб спростувати цю презумпцію.

52. Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними.

53. Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

54. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

55. Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

56. Зважаючи на вищевикладене, байдужа поведінка учасника справи, що виявляється, зокрема у не отриманні повідомлень суду, не повинна схвалюватися судовою практикою. Навпаки, судова практика повинна стимулювати учасників справи використовувати прогресивні форми роботи.

57. Витративши значні ресурси, Україна створила інформаційне поле, де зацікавлена особа легко знайде інформацію про судову справу. Функціонує Єдиний державний реєстр судових рішень. На сайті судової влади доступні персоналізовані відомості про автоматичний розподіл справ та розклад засідань. Працює підсистема "Електронний кабінет" ЄСІТС. Все безкоштовно і доступно. Однак поки що не обов`язкове.

58. Використання цих інструментів та технологій забезпечує добросовісній особі можливість звертатися до суду, брати участь у розгляді справи у зручній формі та з мінімальними витратами. Тобто держава Україна забезпечила можливість доступу до правосуддя і право знати про суд.

59. Рада суддів України неодноразово (востаннє рішенням № 26 від 06.08.2022) закликала суди та учасників процесу використовувати більш ощадливі методи роботи, користуватися перевагами дистанційного та електронного судочинства. В умовах війни кожна заощаджена гривня - вклад у перемогу. Це вже питання не лише грошей, а й національної безпеки.

60. Суди, які виконуючи рекомендації Ради суддів України, в умовах відсутності фінансування добросовісно застосовують альтернативні способи комунікації, запропоновані учасниками справи, не можуть вважатися такими, що діють неправомірно.

61. Презумпція обізнаності покладає на учасника справи обов`язок довести незнання про повідомлення, надіслане судом. Слід виходити з принципу порядності працівників суду. Перебуваючи під присягою державного службовця, розуміючи кримінально-правові наслідки підробки, не має підстав вважати, що вони можуть фальшувати докази повідомлення.

62. То ж коли працівник суду передає телефонограму і фіксує це відповідним документом, недостатньо заперечити її отримання. Коли надсилає листа на електронну пошту чи телефон учасника (sms чи у месенджер), недостатньо сказати «Я його не читав!» Щоб спростувати презумпцію обізнаності, учасник повинен надати відповідні докази «незнання».

63. Слід враховувати й те, що ситуація з неможливістю надсилання судових рішень рекомендованими листами через неналежне фінансування може використовуватися недобросовісними учасниками справи з наміром затягнути судовий розгляд. Орієнтуючись на чинну судову практику, вони можуть навмисно не отримувати повідомлень суду про прийняті судові рішення, блокуючи рух справи, і, відповідно, перешкоджаючи правосуддю. Безперечно, судова практика повинна розвиватися у напрямку запобігання таким зловживанням…».

У свою чергу, у постанові від 30.11.2022 року у справі №759/14068/19 Верховний Суд наголошує на тому, що особа, якій адресовано повідомлення суду шляхом надіслання на електронну адресу, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Тобто, якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб цей засіб комунікації використовувався судом.

Таким чином, у цій справі №600/6121/23-а суддя, виходячи з «презумпції обізнаності» позивача, приходить до висновку, що позивач вважається належним чином повідомленими про залишення позовної заяви без руху, оскільки поштове відправлення із копією ухвали суду надіслано йому на офіційну електронну адресу , що зазначена представником позивача у позові.

Окремо суддя звертає увагу на те, що подання представником позивача до суду клопотання (вх. №23546/23 від 19.09.2023 року) про отримання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 13.09.2023 року не свідчить про усунення недоліків позовної заяви, а лише підтверджує те, що представник позивача був обізнаний про залишення позовної заяви без руху.

Натомість, будучи обізнаним про те, позовну заяву залишено без руху, у визначений суддею строк, представником позивача не усунуто недоліки позовної заяви, оскільки станом на 10:20 год, 21.09.2023 року до суду не надійшло жодних доказів, які свідчать про усунення недоліків позовної заяви.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, відповідно до вищевказаних положень статті 169 КАС України, а також, зважаючи на те, що судом вжито усіх належних заходів для реалізації та забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, суддя проходить до висновку, що позовну заяву слід повернути позивачу, оскільки він не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі наведеного та керуючись статтями 169, 241, 243, 248 КАС України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернівецькій області до Управління північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення повернути позивачеві.

2. Роз`яснити, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя О.В. Анісімов