Справа № 520/4804/23
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 вересня 2023 року справа №520/4804/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої Ольги Вікторівни, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Харківської обласної прокуратури

про визнання протиправним, скасування наказу, поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської обласної прокуратури (далі по тексту відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Харківської обласної прокуратури від 03.08.2022 №1135к про звільнення позивача з посади прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області та з органів прокуратури на підставі пункту 7 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру», за власним бажанням;

- поновити позивача в органах прокуратури на посаді прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області з 03.08.2022;

- на підставі статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що її звільнення з посади прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області та з органів прокуратури та оскаржуваний наказ керівника обласної прокуратури «Про звільнення» від 03.08.2022 №1135к, на її думку, є протиправним, оскільки між нею та відповідачем не було досягнуто взаємної домовленості щодо дати звільнення позивача, а також не було волевиявлення позивача на припинення трудового договору в момент видачі наказу про її звільнення. У зв`язку з чим, позивач вважає своє звільнення незаконним.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ніколаєвій Ользі Вікторівні.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Цією ж ухвалою відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову та надати суду докази надіслання (подання) копії відзиву іншим учасникам справи.

Відповідачем 13.06.2023 до суду надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено що Харківська обласна прокуратура діяла відповідно до норм чинного законодавства.

У період з 15.07.2023 по 06.08.2023 суддя перебувала у відпустці.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Позивач, з 2014 року по 03.08.2022 працювала в органах прокуратури Харківської області (з 11.09.2020 перейменовано у Харківську обласну прокуратуру згідно наказу Генерального прокурора «Про окремі питання забезпечення початку роботи обласних прокуратур» від 03.09.2020 №410 без зміни ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань).

З 15.03.2021 по дату звільнення (наказ керівника Харківської обласної прокуратури від 03.08.2022 №1134к) позивач обіймала посаду прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області.

Позивача 04.08.2022 ознайомлено (без надання копії) із наказом керівника Харківської обласної прокуратури від 03.08.2022 №1135к про звільнення з посади прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області та з органів прокуратури на підставі пункту 7 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 03.08.2022 за власним бажанням.

Підставою видачі вказаного наказу зазначено заяву позивача, що була написана останньою 03.08.2022, у зв`язку з неможливістю виконувати свої службові обов`язки на території міста Куп`янська та відсутністю жодних безпечних шляхів для виїзду з міста.

Вважаючи наказ керівника Харківської обласної прокуратури від 03.08.2022 №1135к протиправним, у зв`язку з відсутністю власного бажання звільнення з посади прокурора, позивач звернулася до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (далі по тексту - Закон України №1697-VII) організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 51 Закону України №1697-VII прокурор звільняється з посади у разі подання заяви про звільнення з посади за власним бажанням.

Порядок звільнення прокурора з цієї підстави визначений у статті 58 Закону України №1697-VII та передбачає, що прокурор незалежно від мотивів має право подати заяву про звільнення з посади за власним бажанням у будь-який час свого перебування на посаді. Заява про звільнення з посади за власним бажанням подається особі, уповноваженій цим Законом приймати рішення про звільнення прокурора. Прокурор продовжує здійснювати свої повноваження до прийняття рішення про його звільнення.

В абзаці першому пункту 9 розділу V Положення про організацію кадрової роботи в органах прокуратури, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 18.12.2017 №351 (далі по тексту Положення №351), закріплено правило про те, що у разі подання прокурором заяви про звільнення з посади за власним бажанням звільнення проводиться уповноваженим Законом керівником прокуратури з дати, зазначеної в заяві. Заява про звільнення подається не пізніше ніж за три дні до вказаної у ній дати. Прокурор продовжує здійснювати свої повноваження до прийняття рішення про його звільнення.

При цьому, відповідно до частини дев`ятої статті 46 Закону України №1697-VII і абзацу третього пункту 9 розділу V Положення до завершення дисциплінарного провадження прокурор не може бути звільнений з посади прокурора у зв`язку з поданням заяви про звільнення за власним бажанням.

Відтак, спеціальним законодавством, яке визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, не регламентовано, в який строк проводиться звільнення прокурора згідно з пунктом 7 частини першої статті 51 Закону №1697-VII в разі, якщо у поданій ним заяві про звільнення не вказано бажаної дати звільнення.

Водночас, статтею 38 КЗпП, яка регулює порядок розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника, встановлено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Оскільки спірні правовідносини щодо порядку та дати звільнення прокурора з посади за власним бажанням не врегульовані спеціальним законодавством, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для застосування загальних норм трудового законодавства при вирішенні даного спору.

Пленум Верховного Суду України у пункті 12 постанови від 06.11.1992 №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснив, що у справах про звільнення за статтею 38 КЗпП суди повинні перевіряти доводи працівника про те, що власник або уповноважений ним орган примусили його подати заяву про розірвання трудового договору. Подача працівником заяви з метою уникнути відповідальності за винні дії не може розцінюватись як примус до цього і не позбавляє власника або уповноважений ним орган права звільнити його за винні дії з підстав, передбачених законом, до закінчення встановленого статтею 38 КЗпП строку, а також застосувати до нього протягом цього строку в установленому порядку інше дисциплінарне стягнення. Працівник, який попередив власника або уповноважений ним орган про розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, вправі до закінчення строку попередження відкликати свою заяву і звільнення в цьому випадку не проводиться, якщо на його місце не запрошена особа в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації (частина четверта статті 24 КЗпП). Якщо після закінчення строку попередження трудовий договір не був розірваний і працівник не наполягає на звільненні, дія трудового договору вважається продовженою.

Таким чином, з урахуванням встановлених законодавством про працю гарантій, звільнення прокурора з посади за власним бажанням проводиться після закінчення двотижневого строку попередження за умови, що сторони не домовилися про звільнення у більш короткий строк. Водночас, прокурор не підлягає звільненню за поданою раніше заявою, якщо до закінчення строку попередження він відкликав свою заяву або не залишив роботи і не наполягає на звільненні після закінчення цього строку.

Перевіряючи наявність у позивача волевиявлення на звільнення з посади в момент прийняття наказу про звільнення та якими фактичними діями позивача це підтверджувалось, суд зазначає наступне.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 на території України введено воєнний стан.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач проживав у місті Куп`янську Харківської області та була працевлаштована на посаді прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області.

У позовній заяві позивачем зазначено, що з 27.02.2022 місто Куп`янськ Харківської області опинилося під тимчасовою окупацією військовослужбовців Збройних сил російської федерації.

Також зазначено, що з цього часу, військовослужбовцями Збройних сил російської федерації та іншими незаконними збройними формуваннями було встановлено особливий режим пересування по території Куп`янського району Харківської області, що виражалося у створенні мережі блокпостів у межах населених пунктів та на усіх автошляхах. Переміщення за межі населеного пункту та пересування по вулицях міста було обмежено. Спроби виїзду за межі окупованої частини Харківської області присікалися погрозою або застосуванням зброї та фізичної сили.

Зважаючи на викладені обставини, з 27.02.2022 позивач та його родичі опинилися під тимчасовою окупацією військовослужбовців Збройних сил російської федерації.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 № 75 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.04.2022 №453/37789 до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25.04.2022, віднесено території Куп`янського району, та Куп`янську міську територіальну громаду.

Позивачем зазначено, та відповідачем не спростовується, що позивач з 24.02.2022 постійно перебувала на зв`язку та доповідала про свій стан, обстановку та інші обставини керівнику Куп`янської окружної прокуратури Харківської області Миргородському Е.О. Поки був зв`язок та Інтернет до 07.04.2022 позивач виконував свої функціональні обов`язки та вказівки керівництва.

За інформацією міністра з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 10.03.2022, розміщеною на сайті Президента України (https://www.president.gov.ua/news/vidkrilisya-gumanitarni-koridori-dlya -evakuaciyi-lyudej-u-su-73473) відкрилися гуманітарні коридори для евакуації людей у Сумській, Харківській, Донецькій та Київській областях, зокрема, у Харківській області: Ізюм-Мала Комишуваха-Барвінкове-Лозова.

Разом з цим, позивач зазначила, що з території міста Куп`янська та Куп`янського району жодні евакуаційні коридори не відкривалися.

З 07.04.2022 на території Куп`янського району повністю припинено роботу операторів мобільного зв`язку та провайдерів доступу до мережі інтернет, у зв`язку з чим можливості стабільно використовувати будь-які форми електронної комунікації було втрачено. Як вбачається з офіційного веб-сайту Громадської організації «Слідство.Інфо» https://www.slidstvo.info/kupiansk-istoriia-okupatsii-odnoho-masta/#connection: «Окупанти відключили українське телебачення і створили перебої зі зв`язком. На початку квітня мобільний зв`язок у Куп`янську повністю зник, і отримувати інформацію з окупованого міста стало практично неможливо. Росіяни облаштували блокпости на всіх виїздах з міста.

Судом встановлено, що у серпні-вересні 2022 року стосовно позивача проводилось службове розслідування за фактом можливого порушення вимог Присяги прокурора, в частині сумлінного виконання службових обов`язків, у зв`язку з тривалим перебуванням на тимчасово окупованій території Харківської області.

У ході службового розслідування Комісією направлено запит до УСБУ в Харківській області та ТУ ДБР у місті Полтаві з метою отримання інформації щодо можливості співпраці прокурорів Куп`янської окружної прокуратури Харківської області, які залишились на тимчасово окупованій території, з тимчасовою окупаційною владою країни-агресора.

Відповідно до отриманої інформації (лист УСБУ в Харківській області від 21.07.2022 №70/5/2-3708; лист ТУ ДБР у місті Полтаві від 18.07.2022 №7525-22/15-04) прокурор ОСОБА_1 на причетність до колабораційної дійяльності не перевіряється, кримінальні провадження стосовно нього відсутні, інформація про можливу співпрацю з незаконними збройними формуваннями на вказаній території відсутня.

За результатом проведеного службового розслідування відомості, які стали підставою для її призначення, не знайшли свого підтвердження стосовно особи позивача.

Також, про неможливість евакуації та про відсутність вчинків, які б підривали авторитет органів прокуратури України, порушували Присягу прокурора та Закону України «Про прокуратуру», позивачем зазначено у пояснені від 14.07.2022, яке за допомогою месенджера WhatsApp направлено керівнику Куп`янської окружної прокуратури Миргородському Е.О.

Рішення про призупинення дії трудового договору, відповідно до вимог статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносини в умовах воєнного стану» у зв`язку зі збройною агресією проти України, що виключала можливість виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором відносно позивача не приймалось.

З матеріалів справи судом встановлено, що у зв`язку з відсутністю стабільної можливості комунікації за допомогою засобів електронного зв`язку з керівництвом та неможливістю отримувати об`єктивну інформацію, не маючи жодних повідомлень, про результати проведення службового розслідування, позивач була змушена 03.08.2022, через мобільний додаток, направити заяву про звільнення з посади прокурора Куп`янської окружної прокуратури та органів прокуратури України за власним бажанням, при цьому зазначивши у заяві причини, які фактично не свідчать про вільне волевиявлення, а саме - у зв`язку з відсутністю жодного офіційного евакуаційного коридору для виїзду з міста Куп`янська Харківської області, а також інших шляхів евакуації, безпечних для життя та здоров`я позивача та членів її родини, що позбавляє позивача можливості виконувати свої службові обов`язки.

Встановивши вказані обставини, суд зазначає, що вони мають вагоме значення для вирішення питання щодо наявності у позивача бажання на звільнення з посади як визначальної умови для звільнення за пунктом 7 частини першої статті 51 Закону України №1697-VII та правомірності його звільнення оскаржуваним наказом від 03.08.2022 №1135к на підставі заяви від 03.08.2022.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справах №0540/6561/18-а від 03.06.2020 та №420/2801/19 від 21.04.2021.

Також, у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №440/2466/20 від 22.12.2021 суд дійшов висновку, що звільнення прокурора за власним бажанням на наступний день після подачі його заяви, без зазначення у ній дати, з якої має відбутись звільнення та без досягнення угоди між сторонами щодо бажаної дати є порушенням законодавства.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач належними та допустимими доказами не довів факт подання позивачем заяви про звільнення за власним бажанням із зазначенням дати такого звільнення та не спростував твердження останньої про подання нею цієї заяви без дійсного наміру достроково припинити повноваження на адміністративній посаді, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ від 03.08.2022 №1135к про звільнення позивача з посади прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області та з органів прокуратури на підставі пункту 7 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» не відповідає критеріям правомірності, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, прийнятий незаконно, непропорційно, тобто без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, та становить непропорційне втручання у право позивача на працю, у зв`язку із чим є протиправним та підлягає скасуванню.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим статтею 8 Конституції України та статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд на підставі статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005 (заява №38722/02)).

Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Таким чином, суд зазначає, що належним способом відновлення порушеного права позивача є поновлення позивача в органах прокуратури на посаді прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області з 03.08.2022.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду у частині поновлення позивача на посаді.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Предметом спору у даній справі є поновлення позивача на посаді.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Враховуючи те, що позивач відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору розподіл судового збору не здійснюється.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Харківської обласної прокуратури (вулиця Богдана Хмельницького, 4, місто Харків, Харківська область, ) про визнання протиправним, скасування наказу, поновлення на посаді задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ керівника Харківської обласної прокуратури від 03.08.2022 №1135к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області та з органів прокуратури на підставі пункту 7 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру», за власним бажанням.

Поновити ОСОБА_1 в органах прокуратури на посаді прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області з 03.08.2022.

Рішення суду у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді (роботі) допустити до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 20.09.2023.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА