Справа № ЗД/460/5/23
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № ЗД/460/5/23 пров. № А/857/11130/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судових засідань Доморадової Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Рівненській області на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Нафта Груп РВ» до Головного управління ДПС в Рівненській області про визнання протиправним та скасування розпорядження,

суддя(і) у І інстанції Зозуля Д.П.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складення повного тексту рішення 07 червня 2023 року,

ВСТАНОВИВ :

07 червня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Нафта Груп РВ» (далі ТОВ) звернулося до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій просило вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження Головного управління ДПС в Рівненській області (далі ГУ ЛПС) № 77-Р/Л від 22 травня 2023 року у частині анулювання ТОВ ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, виданим ТОВ, а саме:

- з реєстраційним номером 2200016, термін дії з 12 жовтня 2022 року до 12 жовтня 2027 року, адреса місця роздрібної торгівлі пальним: Рівненська область, Рівненський район, с. Обарів, вул. Кленова, 16, АЗС;

- з реєстраційним номером 2200017, термін дії з 12 жовтня 2022 року до 12 жовтня 2027 року, адреса місця роздрібної торгівлі пальним: Рівненська область, Дубенський район, смт. Млинів, вул. Рівненська, 19, АЗС;

- з реєстраційним номером 2200087, термін дії з 12 жовтня 2022 року до 12 жовтня 2027 року, адреса місця роздрібної торгівлі пальним: Рівненська область, м. Рівне, вул. Грунтова, 1, АЗС.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року вказана заява була задоволена. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії вказаного вище розпорядження щодо анулювання ліцензій на роздрібну торгівлю пальним може істотно ускладнити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У апеляційній скарзі ГУ ДПС просило ухвалу суду від 07 червня 2023 року скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що згідно із поданою заявою позивача відсутні об`єктивні докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав та інтересів без вжиття таких заходів. Вважає, що на цьому етапі суд позбавлений можливості встановити наявність порушення прав позивача, оскільки надання оцінки правомірності дій ГУ ДПС буде вирішенням спору по суті, що суперечить завданням інституту забезпечення позову.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно із приписами частини 2 статті 150 цього Кодексу забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, підставами для вжиття заходів забезпечення позову можуть бути такі обставини:

1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Згідно з положеннями частини 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України).

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України).

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Таким чином, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, суд має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, а також у очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Також суд має вказати у чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Окрім того, суд має вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.

Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Як слідує з матеріалів справи, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами економічної діяльності ТОВ є, зокрема: 47.30. роздрібна торгівля пальним (основний); 46.71 оптова торгівля твердими, рідкими та газоподібним паливом і подібними продуктами.

Таким чином, ТОВ здійснює господарську діяльність з оптового та роздрібного продажу пального (дизельне паливо) на підставі отриманих у податкового органу ліцензій з роздрібної торгівлі пальним 2200016, 2200017, 2200087, термін дії яких з 12 жовтня 2022 року до 12 жовтня 2027 року.

Розпорядженням ГУ ДПС № 77-Р/Л від 22 травня 2023 року анульовано вказані ліцензії ТОВ з роздрібної торгівлі пальним. Предметом розгляду у цій справі є оскарження розпорядження ГУ ДПС № 77-Р/Л від 22 травня 2023 року в частині анулювання ТОВ ліцензій з реєстраційними номерами 2200016, 2200017 та 2200087 на право роздрібної торгівлі пальним.

Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у заяві не наведено доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову можуть істотно ускладнити ефективність захисту і унеможливити поновлення порушених прав позивача у випадку не забезпечення позову.

Крім того, на думку суду апеляційної інстанції, вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб, зокрема, шляхом зупинення дії розпорядження ГУ ДПС про анулювання ліцензій ТОВ на право роздрібної торгівлі пальним фактично вирішує спір по суті, що суперечить меті застосування статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевірка протиправності/законності розпорядження ГУ ДПС в частині анулювання ліцензій ТОВ на право роздрібної торгівлі пальним можлива лише в ході з`ясування усіх фактичних обставин справи при розгляді її по суті, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

Щодо покликання позивача, що незабезпечення позову у цій справі потягне за собою такі наслідки, як втрату прибутку від здійснення господарської діяльності, несплату податків, неможливість виплати заробітної плати персоналу, а також неможливість виконання зобов`язань щодо реалізації пального за укладеними правочинами, то суд апеляційної інстанції їх не приймає до уваги, з таких мотивів.

Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно.

Разом із цим, заявником у цій справі не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди його правам та інтересам, які б унеможливили захист його прав та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

При цьому ознаки протиправності оскаржуваного розпорядження відповідача не є очевидними, а фактичні обставини справи підлягають встановленню та доведенню на підставі відповідних доказів та аналізу норм права, які регулюють спірні правовідносини, під час розгляду справи по суті.

Тобто, сам по собі факт прийняття відповідачем оскаржуваного розпорядження, яке стосується прав та інтересів позивача, не може автоматично свідчити про те, що таке рішення є очевидно протиправним і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Окрім того, анулювання ліцензій ТОВ з реєстраційними номерами 2200016, 2200017 та 2200087 на право роздрібної торгівлі пальним не призводить до повного зупинення господарської діяльності заявника, оскільки той окрім роздрібної торгівлі пальним здійснює оптову торгівлю твердими, рідкими та газоподібним паливом і подібними продуктами.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити, оскільки у такій не наведено підстав та не надано жодних доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам товариства до ухвалення рішення у цій адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також щодо наявності очевидних ознак протиправності дій відповідача у спірних правовідносинах.

Також висновок суду першої інстанції про те, що невжиття заходів щодо зупинення дії оскаржуваного позивачем рішення зумовить настання негативних та незворотних наслідків для його господарської діяльності не підтверджений оцінкою суду будь-яких доказів. Так само суд не зазначив, на підставі яких саме доказів визнано підтвердженими доводи позивача, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективність захисту і унеможливити поновлення порушених прав позивача.

Відповідно до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на зазначене, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до безпідставного задоволення заяви про забезпечення позову, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 312, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Рівненській області задовольнити.

Скасувати ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року у справі № ЗД/460/5/23 та у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Нафта Груп РВ» про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк
Постанова у повному обсязі складена 20 вересня 2023 року.