Справа № 280/4835/23
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 вересня 2023 року Справа № 280/4835/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної установи Центр пробації (04050, м.Київ, вул.Юрія Іллєнка, 81, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя пр. Соборний б. 158-Б, ) про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі-позивач) до Державної установи Центр пробації (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним рішення Державна установа «Центр Пробації» щодо відмови у складенні та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області документів ОСОБА_1 , оформлених у встановленому порядку та спосіб, для призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Державну установу «Центр Пробації» оформити та направити необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, деяких інших осіб» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року за номером 3-і, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за номером 135/13402 до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15 березня 2023 року позивач звернулась до відповідача з відповідною заявою щодо оформлення та направлення до ГУПФУ в Запорізькій області документів для призначення йому пенсії за вислугу років у зв`язку зі звільненням, на що 21 березня 2023 року отримала відмову з підстав, що пільгове обчислення вислуги для призначення пенсії не передбачено. Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки Верховний Суд у своїй постанові від 03 березня 2021 року по справі №805/3923/18-а зробив висновок, що для призначення пенсії за вислугу років за Законом №2262 календарна вислуга років може бути зарахована і на пільгових умовах. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 10 липня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

19 липня 2023 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 30916), в якому зазначає, що Державна установа Центр пробації відповідно до норм Закону №2262 та відповідного порядку у разі наявності права особи оформляє і подає до органів що призначають пенсії документи, а органи Пенсійного фонду приймають рішення щодо призначення чи відмови у призначенні пенсії. Водночас, всупереч діючим нормам законодавства, позивач прагне зобов`язати відповідача оформити та направити подання для призначення пенсії за вислугу років на підставі пільгової вислуги років відповідно до Закону №2262 що є безпідставним. З огляду на те, що закон не передбачає можливості призначення пенсії за вислугу років особам при наявності 23 календарних років вислуги, обчисленої на пільгових умовах, то й така можливість не може бути встановлена Постановою №393, яка є підзаконним нормативно-правовим актом. З огляду на те, що станом на день звільнення позивача зі служби, вислуга років у календарному обчисленні становила 21 рік 05 місяці 11 днів, права на призначення пенсії відповідно до пункту а частини 1 статті 12 Закону №2262 він не має. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

24 липня 2023 року до суду від представника третьої особи надійшли письмові пояснення (вх.№31671), в яких останній зазначає, що відповідно до пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб право на пенсію за вислугу років мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, інші особи, зазначені у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше (позивача було звільнено ). Календарна вислуга років позивача відповідно до Наказу Державної установи «Центр Пробації» Міністерства юстиції України № 712/к від 15 грудня 2022 року встановлена 21 рік 05 місяців 11 днів. Оскільки нормою Закону визначено як обов`язкову умову для призначення пенсії особам, звільненим з 1 жовтня 2020 року і пізніше (Позивача звільнено 15 грудня 2022 року), вислугу 25 календарних років, а позивач має вислугу 21 рік 05 місяців 11 днів, відповідачем правомірно не було направлено документи для призначення пенсії за вислугу років. З урахуванням вищезазначеного просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом від 15 грудня 2022 року №72/К позивача з 31 грудня 2022 року звільнено з органів кримінально-виконавчої служби за пунктом 5 статті 23 Закону України Про Державну кримінально-виконавчу службу України та пунктом 4 частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію) (у зв`язку із скороченням штатів або проведення організаційних заходів).

Згідно із вищезазначеного наказу вислуга років позивача станом на день звільнення становить: календарна: 21 роки 05 місяців 11 днів; пільгова: 28 років 07 місяці 04 дні.

15 березня 2023 року позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила підготувати та направити до ГУ ПФУ в Запорізькій області документи для призначення пенсії за вислугу років.

Листом №50/46-ЗПІ/10/Ян-23 від 21 березня 2023 року відповідач повідомив, що пенсія особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України призначається відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон) та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб (далі - Постанова). Відповідно до пункту а) статті 12 Закону, пенсія за вислугу років, у тому числі особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, призначається незалежно від віку, якщо ці особи звільнені зі служби і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. Для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться відповідно до пункту 21 Постанови. Наказом Державної установи Центр пробації від 15 грудня 2022 року № 72/К позивача звільнено зі служби у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів 31 грудня 2022 року, вислуга років на день звільнення складала в календарному обчисленні 21 рік 05 місяців 11 днів. Оскільки, у позивача календарна вислуга років менша ніж передбачено Законом, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, підстав для направлення до ГУ ПФУ в Запорізькій області документів для призначення пенсії за вислугу років немає. Призначення пенсії особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України на підставі пільгової вислуги років Законом та Постановою не передбачено.

Указані обставини й слугували підставою для звернення до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Статтею 4 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ встановлено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Їм надається також право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом, незалежно від місця проходження військової служби. При цьому всі види грошового забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських враховуються нарівні із заробітною платою робітників і службовців.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до статті 1 Закону № 2262-XII, особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Пунктом б частини 1 статті 12 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини 5 статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби), особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Положеннями частин 1, 3, 4 статті 23 Закону України Про Державну кримінально-виконавчу службу України регламентовано, що держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України.

Відповідно до частини статті 2 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Згідно статті 10 Закону № 2262-ХІІ призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 12 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 (далі - Порядок №393, Постанова № 393).

Порядок № 393 визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Постановою № 393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393.

Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена Постановою № 393.

Визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат.

Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

В свою чергу, передбачені статтею 171 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку № 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, суд зауважує, що положеннями статті 171 Закону № 2262-ХІІ та підпунктом г пункту 3 Постанови № 393 передбачено визначення вислуги років у пільговому обчисленні, тоді як посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років є необґрунтованими та суперечать зазначеним положенням Закону № 2262-ХІІ та Постанови №393.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №750/9775/16-а.

Так, згідно пункту а статті 12 Закону №2262-ХІІ, пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Таке правове регулювання та наведені вище висновки Верховного Суду у справі №805/3923/18-а дозволяють зробити висновок про те, що передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону і положенням цього Закону не суперечить.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а, від 14 квітня 2021 року у справі № 480/4241/18.

Отже, є необґрунтованою позиція відповідача про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм права, що регулюють спірні правовідносини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на зарахування часу проходження служби до вислуги років у пільговому обчисленні та, як наслідок, на призначення пенсії за вислугою років, зважаючи, що станом на момент звільнення зі служби має 28 років 07 місяців 04 дні вислуги років в пільговому обчисленні.

Таким чином, позивач має право на призначення пенсії за вислугою років в пільговому обчисленні за період проходження служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України.

Внесення змін до Порядку № 393 наведеного правового регулювання не змінює.

Відповідно до пункту 1 розділу І постанови Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Постанова № 3-1) заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ІІІ Постанови № 3-1, уповноважений орган (структурний підрозділ) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і подання про призначення пенсії і направляє до органу, що призначає пенсії. Уповноважений орган (структурний підрозділ) надає допомогу особі в одержанні необхідних для призначення пенсії документів. У разі якщо підготовлено не всі необхідні документи для призначення пенсії, то подаються наявні, а документи, яких не вистачає, подаються додатково.

Отже, чинним законодавством на відповідача покладено обов`язок підготувати і направити документи для призначення пенсії, який відповідачем належним чином не виконано.

Як встановлено судом, відповідач при здійсненні розрахунку вислуги років для призначення пенсії позивачу, не включив до неї вислугу років, обчислену на пільгових умовах, що, як наслідок, призвело до невірного визначення вислуги років позивача та відмови в оформленні та подачі документів до органів ПФУ для призначення пенсії за вислугу років.

Проте, враховуючи наявність у позивача вислуги років у пільговому обчисленні більш необхідних для призначення пенсії 25 календарних роки, враховуючи відсутність жодних інших підстав для відмови в оформленні та подачі документів до органу ПФУ, суд вважає, що відповідачем протиправно відмовлено в оформленні та подачі документів до органу ПФУ для призначення пенсії за вислугу років позивачу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним рішення відповідача в частині відмови скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області документів для призначення пенсії та зобов`язання відповідача підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області документи для призначення позивачеві пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частини 1 статті 143 КАС України).

Оскільки суб`єктом владних повноважень у справі була Державна установа Центр пробації, то з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати зі сплати судового збору, документально підтверджені у сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним рішення Державна установа Центр Пробації щодо відмови у складанні та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області документів ОСОБА_1 , оформлених у встановленому порядку та спосіб, для призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Зобов`язати Державну установу Центр Пробації оформити та направити необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у відповідності до вимог Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, деяких інших осіб та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, який затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року за номером 3-і, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за номером 135/13402 до статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи Центр пробації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 20 вересня 2023 року.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Державна установа Центр пробації (04050, м.Київ, вул.Юрія Іллєнка, 81, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005 м. Запоріжжя пр. Соборний б. 158-Б, ).

Суддя Д.В. Татаринов