Справа № 140/3789/23
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/3789/23 пров. № А/857/12513/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Затолочного В. С., Качмара В. Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пумба Оіл» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 травня 2023 року в справі №140/3789/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пумба Оіл» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

суддя в 1-й інстанції Смокович В. І.,

час ухвалення рішення 29.05.2023 року,

місце ухвалення рішення м.Луцьк,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Пумба Оіл» (далі ТОВ «Пумба Оіл», позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.02.2023 № , яким до ТОВ «Пумба Оіл» застосовано штрафні санкції у розмірі 80000,00 гривень.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29 травня 2023 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про задоволення позову повністю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що складом правопорушення, визначеного пунктом 128-1.1 статті 128-1 ПК України, є не обладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників. Відтак до ТОВ «Пумба Оіл» не можуть бути застосовані штрафні санкції, оскільки на час проведення фактичної перевірки відповідачем було встановлено наявність на акцизному складі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників та їх реєстрація в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.

Апелянт звертає увагу, що з наказу ГУ ДПС у Волинській області від 29.12.2022 № 2359-П не убачається які саме порушення допустило товариство, що могли б бути підставою для проведення фактичної перевірки на підставі підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, оскільки у наказі відсутні посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, відтак контролюючим органом не доведено наявність правових підстав для проведення фактичної перевірки, тому висновки за наслідками її проведення не є законними і тягнуть за собою протиправність податкового повідомлення-рішення від 09.02.2023 № .

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу позивача, у якому висловив незгоду з її доводами, вважає оскаржуване рішення суду обґрунтованим та законним. Просить оскаржене позивачем рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Посадовими особами ГУ ДПС у Волинській області на підставі наказу ГУ ДПС у Волинській області від 29.12. 2022 року №2359-П «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Пумба Оіл» (а.с. 11) проведено фактичну перевірку ТОВ «Пумба Оіл» за адресою здійснення товариством господарської діяльності м. Луцьк, вулиця Сосюри, 2, АЗС № 2.

За результатами фактичної перевірки, яка проводилась з 29.12.2022 по 06.01.2023 посадовими особами контролюючого органу складено акт фактичної перевірки №03/09-02 (а.с. 14 -16).

Актом перевірки встановлено, що за адресою перевірки товариством зареєстровано акцизний склад, на якому розташовано два резервуари для зберігання пального загальною ємністю 20 куб. м., обладнані рівнемірами-лічильниками та дві паливно-роздавальні колонки. В наданих свідоцтвах про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки та формулярах по експлуатації і ремонту колонки для рідкого палива вказано дату повірки 30.12.2022 для рівнемірів-лічильників та 12.2022 для витратомірів-лічильників. Це є першими та єдиними записами у відповідних свідоцтвах та формулярах. Таким чином жодних підтверджуючих документів щодо повірки/оцінки відповідності/калібрування рівнемірів-лічильників та витратомірів-лічильників у період з 09.07.2021 по 30.12.2022 не надано, що свідчить про відсутність позитивного результату повірки або оцінки відповідності, проведених відповідно до законодавства на рівнеміри-лічильники та витратоміри-лічильники у вказаний період.

За даних обставин в акті перевірки зроблено висновки про порушення вимог підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України.

Не погоджуючись з актом перевірки, позивач подав до контролюючого органу заперечення, в якому вказував на те, що товариством під час перевірки було надано документи повірки/оцінки відповідності/калібрування рівнемірів-лічильників та витратомірів-лічильників. У запереченні вказує на те, що з письмового звернення контролюючого органу не слідує, що товариство повинно надати перевіряючим такі документи саме за період з 09.07.2021 по 30.12.2022 (а.с. 17 - 19).

Дані заперечення були розглянуті контролюючим органом та у листі № 276/12/03-20-09-02 від 02.02.2023 повідомлено позивача про те, що аргументи, наведенні у запереченні не спростовують висновків акта фактичної перевірки, як наслідок, висновки посадових осіб, що здійснювали фактичну перевірку, щодо порушень, зазначених в акті перевірки є законні, об`єктивні та обґрунтовані (а.с. 22 - 23).

На підставі акта перевірки, ГУ ДПС у Волинській області 09.02.2023 прийняло податкове повідомлення-рішення № , яким до товариства на підставі пункту 128-1.1 статті 128-1 застосовано штрафні санкції у розмірі 80000,00 грн. (а.с. 24).

Вважаючи протиправними дії відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України та який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 статті 80 ПК України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Дана норма ПК узгоджується з висновками Верховного Суду в постанові від 03.11.2022 у справі №320/8042/21.

Відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

З аналізу підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України вбачається, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною підставою, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин.

Тобто, норма зазначеного вище підпункту дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача.

Відповідні функції контролю передбачені також і підпунктами 19-1.1.1, 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17, 19-1.1.54 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, зокрема контролюючі органи виконують такі функції: проводять відповідно до законодавства перевірки платників податків; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального; проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального; здійснюють інші функції, визначені законом.

Отже контролюючий орган має право на проведення фактичної перевірки господарюючого суб`єкту з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Зазначений висновок узгоджується із правовими позиціями, висловленими в постановах Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі № 320/1864/21, від 03 листопада 2022 року у справі №320/8042/21, від 08 грудня 2022 року у справі №140/2889/21.

При цьому, слід зазначити, що окремою підставою, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки, згідно положень підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, є також наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками.

Судовим розглядом встановлено, що підставою для проведення перевірки слугувала інформація, викладена в листі Управління стратегічних розслідувань у Волинській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України № 2397/55/102/01-2022 від 08.12.2022, яким повідомлено ГУ ДПС у Волинській області про факт подачі недостовірних даних ТОВ «Пумба Оіл» з метою одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою вул. Сосюри, 2 в місті Луцьку (а.с. 39 40).

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що на день прийняття наказу про призначення фактичної перевірки від 29.12.2022 № 2359-П в контролюючого органу була наявна податкова інформація, яка слугувала підставою для перевірки товариства. В свою чергу податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України (стаття 16 Закону України Про інформацію). Відтак, безпідставним є твердження позивача, про відсутність правових підстав для проведення фактичної перевірки.

Суспільні відносини з обігу пального регламентовані, зокрема, приписами Закону України від 19.12.1995р. №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (далі за текстом - Закон України від 19.12.1995р. №481/95-ВР) та Податковим кодексом України.

Відповідно пункту 230.1 статті 230 ПК України акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

Підпунктом 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Акцизні склади, на яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з очищення коксового газу, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне), повинні бути обладнані лише витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску готової підакцизної продукції (пального) наливом з такого акцизного складу.

Акцизні склади, на яких здійснюються виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, а також скрапленого газу природного, бензолу, метанолу, не обладнуються витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Паливороздавальні колонки та/або паливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;

б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Пунктом 12 підрозділу 5 розділу ХХ Податкового кодексу України визначено, що розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки: акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 липня 2019 року; акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 жовтня 2019 року; акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

При цьому, судом першої інстанції вірно зазначено, що здійснення реалізації пального після 01.01.2020р. без функціонуючих, зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, підтверджених процедурою повірки/оцінки відповідності/калібрування витратомірів-лічильників, а також без функціонуючих, зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, підтверджених процедурою повірки/оцінки відповідності/калібрування рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі є податковим правопорушенням у вигляді недотримання вимог підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Пумба Оіл» зареєстровано 17.06.2021 акцизний склад на АЗС, що знаходиться по вул. Сосюри, 2 в м. Луцьку Волинської області з присвоєнням уніфікованого номеру акцизного складу - 1017208 (а.с. 10).

Як убачається з довідки про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри (а.с.25) на території акцизного складу з уніфікованим номером 1017208 розташовано два резервуари для пального об`ємом 5 та 15 м. куб., які введені в експлуатацію 01.09.2020, із встановленими рівнемірами із заводськими номерами 347026 та 346978, які введені в експлуатацію також 01.09.2020 (а.с.25).

На вказаному акцизному складі установлені витратоміри на місцях відпуску пального наливом, які введені в експлуатацію 01.09.2020, із заводськими номерами 13686 та 13687 (а.с. 25, 25 зворот).

На підставі результатів повірки рівнемірів із заводськими номерами 347026 та 346978 їх визнано придатними до застосування згідно з вимогами експлуатаційної документації виробника, що відображено у відповідних свідоцтвах про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 30.12.2022 по кожному рівнеміру окремо. Термін дії свідоцтв до 30.06.2024. (а.с. 26).

Повірка вимірювача об`єму рідини із заводськими номерами 13686 та 13687 здійснена у грудні 2022 року, про що зазначено у відповідних формулярах по експлуатації та ремонту колонок для рідкого палива (а.с. 28 - 30).

З урахуванням встановленого, суд апеляційної інстанції наголошує, що з часу введення в експлуатацію резервуарів для пального та вказаних засобів вимірювальної техніки (01.09.2020) до грудня 2022 року, тобто до часу їх повірки, вказані засоби вимірювальної техніки використовувались за відсутності позитивного результату їх повірки.

В контексті доводів апелянта про те, що з письмового звернення контролюючого органу не слідує, що товариство повинно надати контролюючим органам документи повірки за період з 09.07.2021 по 30.12.2022, то колегія суддів відхиляє такі посилання, за наголошує, що відповідно до пункту 44.3 статті 44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії).

Водночас матеріалами справи стверджується, що у грудні 2022 року була здійснена єдина повірка вказаних засобів вимірювальної техніки, відтак позивачем контролюючому органу, так само як і при зверненні до суду не надано доказів повірки за період до грудня 2022 року, оскільки такі відсутні.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що станом на момент проведення фактичної перевірки зазначені паливо-роздавальні колонки були належним чином повірені, що не заперечується і відповідачем, проте, повірка вказаних витратомірів-лічильників здійснена лише у грудні 2022. Документи про повірку вказаних витратомірів-лічильників до грудня 2022 року контролюючому органу під час перевірки, а також суду позивачем не надано.

Суд додатково звертає увагу, що у абзаці четвертому підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України зазначено про те, що у разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Під час судового розгляду у судах першої та апеляційної інстанцій позивач не надав суду документи, які підтверджують позитивні результатів повірки з 09.07.2021 до 30.12.2022, проведених відповідно до законодавства, відтак контролюючий орган дійшов правильного висновку про порушення вимог ТОВ «Пумба Оіл» підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, за що передбачена відповідальність згідно пункту 128-1.1 статті 128-1 ПК України.

Визначаючи період відсутності позитивного результату повірки засобів вимірювальної техніки з 09.07.2021 до 30.12.2022 року контролюючий орган виходив з того, що термін дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним починається з 09.07.2021, тоді як повірка засобів вимірювальної техніки здійснена в грудні 2022 року. Акцизний склад, паливні резервуари та засоби вимірювальної техніки зареєстровані та введені в експлуатацію до початку дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Відповідно до пункту 128-1.1 статті 128-1 ПК України, в редакції чинній до змін, внесених Законом № 2884-ІХ від 31.05.2022 визначено, що необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Пунктом 128-1.1 статті 128-1 ПК України в редакції змін внесених Законом № 2884-ІХ від 31.05.2022, які чинні на даний час передбачено, що необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового, та/або масового витратоміра на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, та/або місці отримання/відпуску спирту етилового у виробництво продукції, визначеної у підпунктах "д"-"ж" підпункту 229.1.1 пункту 229.1 статті 229 цього Кодексу, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового, та/або масовий витратомір.

Враховуючи, що норма, якою передбачена відповідальність не зазнала змін внаслідок прийняття Закону № 2884-ІХ від 31.05.2022 щодо складу порушення та відповідальності за таке правопорушення в контексті даної справи, беручи до уваги відсутність позитивного результату повірки засобів вимірювальної техніки за період з 09.07.2021 по 30.12.2022, що вважається необладнаннням витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками акцизних складів, як це передбачено абзацом четвертим підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, контролюючим органом правильно застосовано штрафні санкції в розмірі 80000 гривень, тобто по 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу.

Також, судом першої інстанції обґрунтовано відхилено посилання позивача на правову позицію Верховного Суду, викладеній в постанові від 19.01.2023 по справі № 580/9246/21 та підставно не застосовано таку, оскільки обставини у цій справі та справі № 580/9246/21 є відмінними. Оскільки Верховний Суд сформував правову позицію щодо застосування пункту 128-1.1 статті 128-1 ПК України з огляду на правовідносин щодо порушення строку обладнання або реєстрації рівнемірів та витратомірів, тоді як спірні відносини у цій справі виникли з підстав відсутності позитивного результату повірки засобів вимірювальної техніки.

З урахуванням встановленого, суд апеляційної інстанції підтримує правильний висновок суду першої інстанції, що за встановленого факту доведеності вчинення платником податків податкового правопорушення, рішення про застосування фінансових санкцій за вказані порушення є обґрунтованим та таким, що підлягає до виконання.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пумба Оіл» слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пумба Оіл» залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 травня 2023 року в справі №140/3789/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді В. С. Затолочний
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 20 вересня 2023 року.