Справа № 600/2192/22-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м. Чернівці Справа № 600/2192/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волоківської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (позивач) до Волоківської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області (відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправним та скасувати п. 1 рішення сесії Волоківської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 04.02.2022 №31-11/22, яким відправлено на доопрацювання заяву ОСОБА_1 від 05.01.2022 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність;

визнати протиправною бездіяльність Волоківської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 поданої 05.01.2022 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 0,0927 га, з цільовим призначенням - для садівництва, що знаходиться в селі Валя-Кузьміна Чернівецького району Чернівецької області у визначений ч. 7 ст.118 Земельного кодексу України місячний строк;

зобов`язати Волоківську сільську раду Чернівецького району Чернівецької області, після припинення дії воєнного стану, на черговому засіданні сесії сільської ради прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 0,0927 га, з цільовим призначенням - для садівництва, що знаходиться в селі Валя-Кузьміна Чернівецького району Чернівецької області.

зобов`язати Волоківську сільську раду Чернівецького району Чернівецької області упродовж 35 днів з дати припинення воєнного встану на території Чернівецької області, але не раніше набрання рішення суду законної сили, подати до Чернівецького окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.01.2022 він звертався до Волоківецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області із заявою про надання йому дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва орієнтовною площею 0,0927 га, яка розташована в селі Валя-Кузьміна Чернівецького району Чернівецької області, однак п. 1 рішення сесії Волоківської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 04.02.2022 №31-11/22 протиправно відправлено на доопрацювання заяву позивача про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Позивач вважає, що вказане рішення є протиправним, оскільки його заяву у визначений законодавством строк по суті не розглянуто, рішення по суті заяви не прийнято, а відправлення заяви на доопрацювання не відповідає вимогам ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Ухвалою суду від 17.06.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на відсутність клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Як свідчать матеріали справи, 05.01.2022 позивач звертався до Волоківецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області із заявою про надання йому дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва орієнтовною площею 0,0927 га, яка розташована в селі Валя-Кузьміна Чернівецького району Чернівецької області.

Рішенням XI сесії VIII скликання Волоківецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області "Про розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у безоплатну приватну власність для ведення особистого селянського господарства в с. Валя Кузьміна" № 31-11/22 від 04.02.2022 відправлено на доопрацювання заяву ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у безоплатну приватну власність, орієнтовною площею 0,0927 га для ведення особистого селянського господарства в с. Крупянське, в межах населеного пункту.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду із даним позовом.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавств та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно статей 2 та 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок є одним із видів документів із землеустрою.

Частиною 2 ст. 50 Закону України "Про землеустрій" визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

Статтею 38 ЗК України передбачено, що до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

За приписами ст. 39 ЗК України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Згідно ст. 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частин 6 та 7 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналізуючи зміст вказаних норм, які встановлюють механізм та процедуру звернення громадян до органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади з приводу надання їм у власність земельних ділянок, суд звертає увагу, що надання відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є одним з етапів погодження і оформлення документів, які відповідно до вимог чинного законодавства є необхідними для прийняття компетентним органом рішення про набуття громадянами земель у власність. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття позитивного рішення про надання її у власність, оскільки процес передачі земельної ділянки громадянам у власність є стадійним, зокрема, першою стадією якого є надання уповноваженим органом дозволу на розробку проекту землеустрою. Нормами Земельного кодексу України чітко визначені підстави, за наявності яких заявнику може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме: невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Даний перелік є вичерпним. При цьому чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Зазначене відповідає правовим позиціям Верховного Суду щодо застосування наведених судом норм права, викладеним у постановах від 08 вересня 2020 року у справі №812/1450/17, від 02 липня 2020 року №825/2228/18, які суд враховує при вирішенні даного спору в силу вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідженням оскаржуваного рішення судом встановлено, що відповідачем неправомірно обґрунтовано відправлення на доопрацювання заяву ОСОБА_1 .

Відмову у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки та не вказано чітких підстав відмови у наданні такого дозволу, виключний перелік яких встановлений у ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Зазначені у спірному рішенні підстави відмови в отриманні дозволу на розроблення проекту землеустрою (частина земельної ділянки знаходиться в приватній власності іншої фізичної особи) не відповідають вимогам ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Аналогічну позицію викладено в ухвалі Вищого адміністративного суду України по справі №К/800/27451/14 від 29 січня 2015 року і Постанові суду касаційної інстанції від 11 грудня 2014 року по справі К/800/63640/13.

Таким чином, у спірному рішенні Волоківської сільської ради нічим необґрунтовано підставу направлення на доопрацювання заяву ОСОБА_1 , в зв`язку з чим, рішення XI сесії VIII скликання Волоківської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області «Про розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у безоплатну приватну власність для ведення особистого селянського господарства в с. Валя Кузьміна» № 31-11/22 від 04.02.2022 є протиправним.

Згідно позиції, викладеної Верховним судом у постановi вiд 27.03.2018 по справі №463/3375/15-а, виходячи з приписів статей 116, 118 ЗК України, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, а тому відмова у наданнi дозволу з підстави надання такого дозволу іншій особі - не є правовою підставою для відмови, у визначений ст. 118 ЗК України спосіб.

При цьому, як зазначено у Постановах Великої Палати Верховного Суду, зокрема від 27 березня 2018 року у справі № 910/17999/16 та від 11 квітня 2018 року у справі № 910/12294/16, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, у подібних правовідносинах.

Як зазначалось вище, статтею 118 ЗК України визначено виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у власність або користування, який не може бути розширено рішенням органу місцевого самоврядування.

Крім того, суд звертає увагу, що в оскаржуваному рішенні відповідачем зазначено, що відправлено на доопрацювання заяву ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у безоплатну приватну власність, орієнтовною площею 0,0927 га для ведення особистого селянського господарства в с. Крупянське, в межах населеного пункту, в той час, як позивач звертався до Волоківецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області із заявою про надання йому дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва орієнтовною площею 0,0927 га, яка розташована в селі Валя-Кузьміна Чернівецького району Чернівецької області.

Враховуючи викладене, суд не погоджується з доводами відповідача про наявність вмотивованої відмови у наданні позивачу дозволу на складання проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Перевіряючи оскаржуване позивачем рішення суб`єкта владних повноважень на відповідність його критеріям, наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС України, суд дійшов до висновку, що при його прийнятті відповідач діяв не на підставі закону, який регулює спірні відносини, та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого виду рішень.

Зазначене свідчить про протиправність оскаржуваного рішення, а відтак слід визнати його протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

З огляду на наведене вище, суд вважає, що позовні вимоги стосовно визнати протиправним та скасувати п. 1 рішення сесії Волоківської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 04.02.2022 №31-11/22, яким відправлено на доопрацювання заяву ОСОБА_1 від 05.01.2022 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність є обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про зобов`язання зобов`язати Волоківську сільську раду Чернівецького району Чернівецької області, після припинення дії воєнного стану, на черговому засіданні сесії сільської ради прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 0,0927 га, з цільовим призначенням - для садівництва, що знаходиться в селі Валя-Кузьміна Чернівецького району Чернівецької області, суд зазначає наступне.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Іншими словами, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Термін "дискреційне повноваження" означає повноваження, яке надає адміністративному органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Суд зазначає, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0927 га у власність ОСОБА_1 для індивідуального садівництва орієнтовною площею 0,0927 га, яка розташована в селі Валя-Кузьміна Чернівецького району Чернівецької області належить до дискреційних повноважень відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання Волоківської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області на черговому засіданні сесії сільської ради повторно розглянути заяву позивача про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 0,0927 га, з цільовим призначенням - для садівництва, що знаходиться в селі Валя-Кузьміна Чернівецького району Чернівецької області.

Водночас, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 6 ст. 246 КАС України у разі необхідності, у резолютивній частині рішення суду також зазначаються порядок і строк виконання судового рішення, надання відстрочення чи розстрочення виконання рішення.

У зв`язку з військовою агресією Російською Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/202, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (з подальшим продовженням такого строку відповідними Указами).

Таким чином, на дату звернення до суду з даним позовом та на дату ухвалення рішення у даній справі, в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України від 12 травня 2015 року № 389-VIII.

У свою чергу, Законом України від 24 березня 2022 року № 2145-XI Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану, який набрав чинності 07 квітня 2022 року, внесені зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема до Земельного кодексу України.

Так, вказаним законом розділ X Перехідні положення ЗК України доповнено пунктом 27, згідно з яким, під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Отже, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації.

Відтак, суд дійшов висновку про існування обставин, що унеможливлюють виконання відповідачем рішення суду в зобов`язальній частині, а тому, з огляду на вимоги ч. 3 ст. 378 КАС України слід відстрочити виконання судового рішення в цій частині до усунення таких обставин.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. (ч. 2 ст. 9 КАС України).

Згідно із ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1-3 статі 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач довів протиправність оскаржуваного рішення та наявність правових підстав для задоволення заявленого позову.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом, позивачем сплачено судовий збір в сумі 992,40 грн.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Волоківської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати п. 1 рішення сесії Волоківської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 04.02.2022 №31-11/22, яким відправлено на доопрацювання заяву ОСОБА_1 від 05.01.2022 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність.

3. Визнати протиправною бездіяльність Волоківської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 поданої 05.01.2022 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 0,0927 га, з цільовим призначенням - для садівництва, що знаходиться в селі Валя-Кузьміна Чернівецького району Чернівецької області у визначений ч. 7 ст.118 Земельного кодексу України місячний строк.

4. Зобов`язати Волоківську сільську раду Чернівецького району Чернівецької області на черговому засіданні сесії сільської ради, в строк 1 (один) місяць після завершення воєнного стану в Україні, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.01.2022 про надання йому дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва орієнтовною площею 0,0927 га, яка розташована в селі Валя-Кузьміна Чернівецького району Чернівецької області, з урахуванням вимог та положень ухваленого судового рішення.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Волоківської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області судовий збір в сумі 992,40 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач Волоківська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області (вул. В. Александрі, буд. 51-А, с. Волока, Чернівецький район, Чернівецька облать, 60413, ).

Суддя В.О. Григораш