Справа № 200/13212/21
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року справа №200/13212/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Компанієць І.Д., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 р. у справі № 200/13212/21 (головуючий І інстанції Куденков К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області , Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області , Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив: визнати незаконними і скасувати рішення від 11.08.2021 № 38 про відмову в призначенні пенсії, відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і зобов`язати розглянути повторно заяву від 03.08.2021 про призначення пенсії та зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1 по ст. 14-25 період навчання з 01.09.1991 по 18.01.1995 у Селидівському гірничому технікумі, та періоди відпусток без оплати 31.12.2007, 31.01.2009, з 31.03.2009 по 02.04.2009, з 28.06.2009 по 30.06.2009, 31.12.2011, 31.01.2012, 31.03.2012, 30.05.2013, з 30.07.2013 по 31.07.2013, з 27.11.2013 по 31.11.2013, з 31.03.2014 по 04.04.2014, з 30.06.2014 по 03.07.2014, 31.10.2014, з 26.02.2015 по 28.02.2015, 31.10.2015, з 30.03.2016 по 31.03.2016, з 30.10.2016 по 02.11.2016, з 30.01.2017 по 02.02.2017, з 30.03.2017 по 31.03.2017, відпусток без оплати та вимушеного простою з 28.05.2017 по 18.06.2017, з 27.07.2017 по 01.08.2017, з 21.12.2019 по 09.01.2020, вимушений простій з 05.02.2020 по 11.02.2020, відсутні спуски з 01.05.2021 по 30.06.2021, державні обов`язки з 28.11.1999 по 30.11.1999, відрядження з 29.07.2001 по 31.07.2001, ученик з 31.07.2005 по 01.08.2005, враховано відповідно спускам з 18.01.2006 по 31.01.2006, курси з 20.07.2006 по 18.09.2006, учень з 28.11.2006 по 30.11.2006 відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", застосувавши при розрахунку стажу пенсії позивача роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від року працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням висновків суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 року задоволено частково позовні вимоги, а саме суд: визнав протиправним і скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 11.08.2021 № 38; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.08.2021 про призначення пенсії та зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1 (по ст. 14-25) періоди з 29.07.2001 по 31.07.2001, з 31.07.2005 по 01.08.2005, з 18.01.2006 по 31.01.2006, з 20.07.2006 по 18.09.2006, з 28.11.2006 по 30.11.2006, а також періоди вимушеного простою у червні 2017 року 18 днів, у липні 2017 року 5 днів, у грудні 2019 року 8 днів, у січні 2020 року 9 днів і з 05.02.2021 по 11.02.2021 у лютому 2020 року (7 днів), відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", застосувавши при розрахунку стажу пенсії позивача роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від року працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення»; стягнув на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області судовий збір у розмірі 454 гривні 00 копійок. В іншій частині позовних вимог відмовив.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, та винести в цій частині рішення про задоволення позовних вимог, а саме зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до його пільгового стажу роботи за Списком № 1 по ст. 14-25, період навчання з 01.09.1991 року по 18.01.1995 року у Селидівському гірничому технікумі, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплачений судовий збір.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що згідно диплому серії НОМЕР_1 позивач, в 1995 році закінчив повний курс по спеціальності «Експлуатація і ремонт гірничого- електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв» та йому присвоєна кваліфікація «молодшого спеціаліста гірничого техніка електротехніка».

Відповідно до Реєстру суб`єктів освітньої діяльності Селидівський гірничий технікум за перебуває як заклад вищої освіти, та як заклад ФАХОВОЇ ПЕРЕДВИЩОЇ ОСВІТНЬОЇ ДІЯЛЬНОСТІ. Крім того на Освітньому порталі Донецької області Селидівський гірничий технікум значиться як Професійно-технічний навчальний заклад, під номером 55 у списку.

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Селидівський гірничий технікум здійснює вид діяльності в тому числі і за КВЕД 85.41 Фахова передвища освіта.

Серія та номер ліцензії на яку посилався суд закриті, відсутнє дата і номер в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Селидівського гірничого технікуму, крім того, вказана ліцензія 2016 року, тоді як позивач навчався з 01.09.1991 року по 18.01.1995 року.

Селидівськии гірничий технікум, в якому навчався позивач, є професійно-технічним навчальним закладом, час навчання в якому підлягає зарахуванню до трудового стажу, що дає право на пільги.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

За наслідками розгляду заяви позивача від 03.08.2021 для призначення пенсії за віком ГУПФУ в Полтавській області прийняло оскаржуване рішення № 38 від 11.08.2021 про відмову в призначенні пенсії.

Указаним рішенням позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком. Зазначено, що із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону 1058 позивач звернувся 03.08.2021. Аналіз наданих документів та відомостей про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України, показав, що страховий стаж заявника, обчислений за нормами чинного законодавства, складає 51 рік 7 місяців 8 днів, у тому числі пільговий за Списком №1-22 роки 9 місяців 17 днів. Ураховуючи наведене, прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 статті 114 Закону 1058 у зв`язку з відсутністю правових підстав.

Листом ГУ ПФУ в Донецькій області від 08.09.2021 № 0500-1502-8/65015 щодо надання інформації позивачу повідомлено про те, що за результатами розгляду заяви, було винесено рішення про відмову в призначенні пенсії 11.08.2021 № 38. Також зазначено, що період навчання з 01.09.1991 по 18.01.1995 у Селидівському гірничому технікумі зараховано до страхового стажу. До пільгового стажу за Списком № 1 не зараховано наступні періоди: - з 28.11.1999 по 30.11.1999 - державні обов`язки; - з 29.07.2001 по 31.07.2001 - відрядження; з 31.07.2005 по 01.08.2005 - учень; - з 18.01.2006 по 31.01.2006 - враховано відповідно спускам, 1 день ученик; - з 20.07.2006 по 18.09.2006 - курси; - з 28.11.2006 по 30.11.2006 - учень; - з 31.12.2007 по 31.12.2007 - відпустка без оплати; - з 31.01.2009 по 31.01.2009 - відпустка без оплати; - з 31.03.2009 по 02.04.2009 відпустка без оплати; - з 28.06.2009 по 30.06.2009-відпустка без оплати; - з 31.12.2011 по 31.12.2011 - відпустка без оплати; - з 31.01.2012 по 31.01.2012 - відпустка без оплати; - з 31.03.2012 по 31.03.2012-відпустка без оплати; - з 30.05.2013 по 31.05.2013 - відпустка без оплати; - з 30.07.2013 по 31.07.2013 - відпустка без оплати; - з 27.11.2013 по 30.11.2013 - відпустка без оплати; - з 31.03.2014 по 04.04.2014 - відпустка без оплати; - з 30.06.2014 по 03.07.2014 - відпустка без оплати; - з 31.10.2014 по 31.10.2014 - відпустка без оплати; - з 26.02.2015 по 28.02.2015 - відпустка без оплати; - з 31.10.2015 по 31.10.2015 - відпустка без оплати; - з 30.03.2016 по 31.03.2016 - відпустка без оплати; - з 30.10.2016 по 02.11.2016 - відпустка без оплати; - з 30.01.2017 по 02.02.2017-відпустка без оплати; - з 30.03.2017 по 31.03.2017 - відпустка без оплати; - з 28.05.2017 по 18.06.2017 - відпустка без оплати та вимушений простій; - з 27.07.2017 по 01.08.2017-відпустка без оплати та вимушений простій; - з 21.12.2019 по 09.01.2020 - відпустка без оплати та вимушений простій; - з 05.02.2020 по 11.02.2020 - вимушений простій; - з 01.05.2021 по 30.06.2021 - відсутні спуски. Також зазначено, що відповідно до наданих документів страховий стаж ОСОБА_1 складає 51 рік 7 місяців 8 днів, пільговий за Списком №1 складає 22 роки 9 місяців 17 днів. Також роз`яснено, що оскільки ОСОБА_1 не має 10 років стажу на провідних посадах, тому під час розрахунку пільгового стажу за списком № 1 не враховано роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20.01.1992.

Позивачем до суду надана трудова книжка НОМЕР_2 , в якій наявні записи: №№ щодо роботи позивача у період з 05.01.1993 по 16.02.1994 на посаді учня електрослюсаря (слюсаря) чергового і з ремонту обладнання поверхні на період виробничої практики на підприємстві Шахта «Краснолиманська» виробничого об`єднання «Красноармійськвугілля»; № 3 щодо прийняття позивача 19.01.1995 учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті на період виробничої практики на підприємстві Шахта «Краснолиманська» виробничого об`єднання «Красноармійськвугілля»; №№ 5-6 щодо роботи позивача у період з 07.04.1995 по 03.05.1995 на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті на підприємстві Шахта «Краснолиманська» виробничого об`єднання «Красноармійськвугілля»; №№ 7-8 щодо роботи позивача у період з 02.08.1995 по 21.08.1995 на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті на підприємстві Шахта «Краснолиманська» виробничого об`єднання «Красноармійськвугілля»; №№ 9-10 щодо роботи позивача у період з 17.07.1996 по 21.08.1996 на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті на підприємстві Шахта «Краснолиманська»; №№ 11-12 щодо роботи позивача у період з 17.07.1997 по 31.08.1997 на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем в шахті на період практики на підприємстві ДХК «Краснолиманська»; запис щодо навчання позивача у період з 01.09.1991 по 20.06.1995 у Селидовському гірничому технікумі на денній формі навчання; запис щодо навчання позивача у період з 01.09.1995 по 05.07.1998 у Донецькому Державному технічному університеті; запис щодо прийняття позивача з 10.08.1998 на посаду електрослюсаря підземного 3 розряду з повним робочим днем у шахті на підприємстві ДХК «Краснолиманська»; запис щодо переведення позивача з 16.02.2000 на посаду електрослюсаря підземного 4 розряду з повним робочим днем у шахті на підприємстві ДХК «Краснолиманська»; запис про те, що Державна холдингова компанія «Краснолиманська» перейменована в Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська»; запис щодо переведення позивача з 21.12.2004 на посаду гірничого майстра з повним робочим днем в шахті на підприємстві Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська»; запис щодо переведення позивача з 05.07.2005 на посаду гірника підземного 3 розряду з повним робочим днем в шахті на підприємстві Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська»; запис щодо переведення позивача з 10.08.2005 на посаду начальника зміни 50% і більше робочого часу зайнятий у підземних роботах на підприємстві Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська»; запис щодо переведення позивача з 19.01.2006 на посаду гірника підземного 3 розряду з повним робочим днем в шахті на підприємстві Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська»; запис щодо переведення позивача у період з 19.09.2006 по 31.10.2006 учнем майстра підривника на період практики на підприємстві Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська»; записи щодо роботи позивача у період з 03.11.2006 по 10.02.2020 гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті на підприємстві Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська»; запис щодо прийняття позивача з 12.02.2020 на посаду гірника підземного 3 розряду з повним робочим днем на підземним роботах в ТОВ «Шахтобудівельна компанія».

Відповідачем до суду надана копія довідки ТОВ «Шахтобудівельна компанія» № 02/888 від 04.06.2021 про спуски виїзди в шахту за період з лютого 2020 року по квітень 2021 року в якій зазначено, що ОСОБА_1 дійсно працював в ТОВ «Шахтобудівельна компанія» - гірником підземним: з 12.02.2020 по 10.04.2020; з 11.04.2020 по 12.05.2020; з 13.05.2020 по 12.06.2020; з 13.06.2020 по 25.06.2020; з 26.06.2020 по 12.07.2020; з 13.07.2020 по 01.09.2020; з 02.09.2020 по 14.10.2020; - майстром підземним: з 15.10.2020 по 27.10.2020; з 28.10.2020 по 27.11.2020; - гірником підземним з 28.11.2020 по 19.01.2021; - майстром гірничим з 20.01.2021 по 26.01.2021; - гірником підземним з 27.01.2021 по теперішній час.

Також відповідач надав до суду довідки ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» № 287арх і № 288 арх. від 26.07.2021 про спуски в шахту ОСОБА_1 за період з листопада 1999 року по лютий 2020 року, в яких зазначено, що у листопаді 1999 року позивач 3 дні виконував державні обов`язки; у липні 2001 року 3 дні був у відрядженні; у грудні 2007 року 1 день був у безоплатній відпустці; у січні 2009 року був 1 день у безоплатній відпустці; у березні 2009 року був 1 день у безоплатній відпустці; у квітні 2009 року був 2 дні у безоплатній відпустці; у червні 2009 року був 3 дні у безоплатній відпустці; у грудні 2011 року був 1 день у безоплатній відпустці; у січні 2012 року був 1 день у безоплатній відпустці; у березні 2012 року був 1 день у безоплатній відпустці; у травні 2013 року був 2 дні у безоплатній відпустці; у липні 2013 року був 2 дні у безоплатній відпустці; у листопаді 2013 року був 4 дні у безоплатній відпустці; у березні 2014 року був 1 день у безоплатній відпустці; у квітні 2014 року був 4 дні у безоплатній відпустці; у червні 2014 року був 1 день у безоплатній відпустці; у липні 2014 року був 3 дні у безоплатній відпустці; у жовтні 2014 року був 1 день у безоплатній відпустці; у лютому 2015 року був 3 дні у безоплатній відпустці; - у жовтні 2015 року був 1 день у безоплатній відпустці; у березні 2016 року був 2 дні у безоплатній відпустці; у жовтні 2016 року був 2 дні у безоплатній відпустці; у листопаді 2016 року був 2 дні у безоплатній відпустці; у січні 2017 року був 2 дні у безоплатній відпустці; у лютому 2017 року був 2 дні у безоплатній відпустці; у березні 2017 року був 2 дні у безоплатній відпустці; у травні 2017 року був 4 дні у безоплатній відпустці; у червні 2017 року був 18 днів у вимушеному простої; у липні 2017 року був 5 днів у вимушеному простої; у серпні 2017 року був 1 день у безоплатній відпустці; у грудні 2019 року був 3 дні у безоплатній відпустці; у грудні 2019 року був 8 днів у вимушеному простої; у січні 2020 року був 9 дні у вимушеному простої; у лютому 2020 року був 5 днів у вимушеному простої.

На підтвердження роботи в ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» позивач надав копію довідки № 292 арх. від 26.07.2021 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в якій зазначено, позивач працював повний робочий день в ДП «ВК «Краснолиманська» і за період з 19.01.1995 по 06.04.1995 виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом, на посаді учня електрослюсаря підземного, з оплатою згідно тарифної ставки підземного робочого, що передбачена Списком №1 розлом 1 підрозділом 1, код КП 1.1а; у період з 07.04.1995 по 02.05.1995 виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом, на посаді електрослюсаря підземного, що передбачена Списком №1 розлом 1 підрозділом 1, код КП 1.1а; за період з 05.07.2005 по 09.08.2005 виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом, на посаді гірника підземного, що передбачена Списком №1 розлом 1 підрозділом 1, код КП 1.1а.

На підтвердження роботи в ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» позивач надав копію довідки № 293 арх. від 26.07.2021 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній в якій зазначено, позивач працював повний робочий день в ДП «ВК «Краснолиманська» і за період з 17.07.1996 по 21.08.1996 виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом, на посаді електрослюсаря підземного, що передбачена Списком №1 розлом 1 підрозділом 1, код КП 1.1а; у період з 17.07.1998 по 31.08.1997 виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом, на посаді гірничого майстра підземного, що передбачена Списком №1 розлом 1 підрозділом 1, код КП 1.1б.

На підтвердження роботи в ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» позивач надав копію довідки № 291 арх. від 26.07.2021 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній в якій зазначено, позивач працював повний робочий день в ДП «ВК «Краснолиманська» і за період з 10.08.1998 по 20.12.2004 виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом, на посаді електрослюсаря підземного, що передбачена Списком №1 розлом 1 підрозділом 1, код КП 1.1а; у період з 21.12.2004 по 04.07.2005 виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом, на посаді майстра гірничого підземного, що передбачена Списком №1 розлом 1 підрозділом 1, код КП 1.1б; у період з 05.07.2005 по 09.08.2005 виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом, на посаді гірника підземного, що передбачена Списком №1 розлом 1 підрозділом 1, код КП 1.1а.

На підтвердження роботи в ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» позивач надав копію довідки № 290 арх. від 26.07.2021 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній в якій зазначено, позивач працював повний робочий день в ДП «ВК «Краснолиманська» і у період з 10.08.2005 по 18.01.2006 виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом, на начальника зміни зайнятого на підземних роботах 50 і більше % робочого часу на рік (в особливому періоді), що передбачена Списком №1 розлом 1 підрозділом 1, код КП 1.1г; у період з 19.01.2006 по 18.09.2006 виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом, на посаді гірничого підземного, що передбачена Списком №1 розлом 1 підрозділом 1, код КП 1.1а; у період з 19.09.2006 по 31.10.2006 виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом, на посаді учня майстра-підривника, що передбачена Списком №1 розлом 1 підрозділом 1, код КП 1.1а.

На підтвердження роботи в ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» позивач надав копію довідки № 289 арх. від 26.07.2021 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній в якій зазначено, позивач працював повний робочий день в ДП «ВК «Краснолиманська» і у період з 03.11.2006 по 10.02.2020 виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом, на посаді майстра гірничого, що передбачена Списком №1 розлом 1 підрозділом 1.

На підтвердження роботи в ТОВ «Шахтобудівельна компанія» позивач надав копію довідки № 02/817 від 04.06.2021 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в якій зазначено, що позивач працював повний робочий день в ТОВ «Шахтобудівельна компанія» і виконує роботи зі шкідливими та важкими умовами праці повний робочий день на підземних роботах на ПАУ «ШУ «Покровське», яке веде видобуток вугілля підземним способом і за період з 12.02.2020 по 14.10.2020 працював на посаді гірник підземник, що передбачено Списком 1 розділом 1 підрозділом 1; у період з 15.10.2020 по 27.11.2020 працював на посаді майстра гірничого; у період з 28.11.2020 по 19.01.2021 працював на посаді гірника підземного, що передбачено Списком 1 розділом 1 підрозділом 1; за період з 20.01.2021 по 26.01.2021 працював на посаді гірника підземного, що передбачено Списком 1 розділом 1 підрозділом 1; у період з 27.01.2021 по теперішній час працює на посаді гірника підземного, що передбачено Списком 1 розділом 1 підрозділом 1.

Позивачем разом з позовом до суду надана копія виданого Селидівським гірничим технікумом диплома молодшого спеціаліста ЗД № 027911 від 20.06.1995, в якому зазначено, що рішенням Державної кваліфікованої комісії від 20.06.1995 позивачу присвоєно кваліфікацію молодшого спеціаліста гірничого техніка-електромеханіка.

Також позивач надав до суду копію довідки Селидівського гірничого технікуму від 10.06.2021 № 02/61, в якій зазначено, що ОСОБА_1 дійсно навчався на денному відділенні Селидівського гірничого технікуму зі спеціальності «Експлуатація та ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв» з 01.09.1991 по 20.06.1995.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частина 3 статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Положенням ч.1 ст. 9 Закону № 1058-IV (в редакції на час звернення з заявою про переведення на пенсію по інвалідності) передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

За частиною 1 статті 14 Закону № 1788-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, передбачений статтею 12 цього Закону, знижується на 1 рік.

Постановою Кабінету міністрів України від 31 березня 1994 року №202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону № 1788-XII пенсію незалежно від віку мають працівники, за умови безпосередньої зайнятості на роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи - 25 років для працівників професії яких містяться у Списку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202 (далі - Список № 202), або мати стаж роботи провідної професії визначених статтею 14 Закону № 1788-XII, частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV - не менше 20 років.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі Порядок № 637).

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5)

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, зазначеним Порядком передбачено у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтвердження спеціального трудового стажу також уточнюючою довідкою.

Щодо позовних вимог про зарахування до пільгового стажу періоду навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1991 по 18.01.1995, суд виходить з такого.

На час навчання позивача поняття системи освіти, її мету, та структуру визначено Законом України від 23 травня 1991 року № 1060-ХІІ «Про освіту» (далі - Закон № 1060-ХІІ).

За статтею 25 Закону, в Українській РСР встановлюється єдина структура системи освіти, що включає: дошкільне виховання; загальну середню освіту; професійну освіту; вищу освіту; післядипломну підготовку (стажування, клінічна ординатура тощо); аспірантуру; докторантуру; підвищення кваліфікації, перепідготовку кадрів; позашкільне навчання і виховання; самоосвіту.

Згідно з ст. 31 Закону, професійна освіта забезпечує здобуття громадянами робітничої професії, перепідготовку, підвищення їх виробничої кваліфікації, професійно-прикладну фізичну підготовку відповідно до їх покликання, інтересів, здібностей.

Професійна освіта громадян здійснюється на базі повної загальної середньої освіти, а також на базі освіти в обсязі основної та спеціальної школи.

Професійними навчально-виховними закладами є: професійно-технічне училище; професійні училища різних рівнів.

Професійні навчально-виховні заклади можуть мати денні, вечірні відділення, входити до різних типів комплексів, об`єднань (професійно-технічне училище-радгосп, професійно-технічне училище-завод тощо).

Випускникам професійно-технічного училища та інших професійних училищ різних рівнів присвоюється робітнича професія певної кваліфікації відповідно до набутої освіти, кваліфікаційних умінь і навичок.

За положенням ст. 34 Закону, в Українській РСР вищими навчальними закладами є: технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші.

Вищі навчальні заклади можуть створювати різні типи навчальних комплексів, об`єднань.

Відповідно до ст. 36 Закону, випускникам вищих навчальних закладів присвоюється кваліфікація спеціаліста з вищою освітою певного професійного спрямування або спеціальності, яка відповідно до обсягу державної освіти визначається такими рівнями, зокрема, молодший спеціаліст - забезпечують технікуми, училища, інші навчальні заклади еквівалентного рівня.

Згідно листа Міністерство освіти і науки, молоді та спорту України від 16.03.2011 N 4.7-17/674, після набуття чинності Закону України "Про освіту" (з 1991 р.) та Закону України "Про вищу освіту" (з 2002 р.) технікуми та училища віднесені до вищих навчальних закладів I рівня акредитації, в яких здійснюється підготовка фахівців за спеціальностями освітньо-кваліфікаційного рівня молодшого спеціаліста. Молодший спеціаліст - це освітньо-кваліфікаційний рівень вищої освіти особи, яка на основі повної загальної середньої освіти здобула неповну вищу освіту, спеціальні уміння та знання, достатні для здійснення виробничих функцій певного рівня професійної діяльності, що передбачені для первинних посад у певному виді економічної діяльності. Неповна вища освіта - це освітній рівень вищої освіти особи, який характеризує сформованість її інтелектуальних якостей, що визначають розвиток особи як особистості і є достатніми для здобуття нею кваліфікацій за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста.

Приписами підпунктів з, і та к частини 1, частини 3 пункту 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590 (далі - Положення № 590), крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також період навчання в професійно-технічних училищах та служба у складі Збройних сил СРСР. При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти а і б пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт в пункту 16) періоди, зазначені у підпунктах к і л, прирівнюються по вибору особи, що звернулась за призначенням пенсії, або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті з, прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Пунктом д частини 3 статті 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Законом України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" № 103/98-ВР від 10 лютого 1998 року, з наступними змінами і доповненнями, а саме ч. 1 ст. 38 "Гарантії соціального захисту здобувача освіти та випускника закладу професійної (професійно-технічної) освіти", обумовлено: час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

За змістом статті 17 Закону України «Про професійно-технічну освіту», професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Статтею 18 вказаного Закону визначено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійно-технічної освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.

За положенням ст.3 Закону, професійна (професійно-технічна) освіта є складовою системи освіти України. Професійна (професійно-технічна) освіта є комплексом педагогічних та організаційно-управлінських заходів, спрямованих на забезпечення оволодіння громадянами знаннями, уміннями і навичками в обраній ними галузі професійної діяльності, розвиток компетентності та професіоналізму, виховання загальної і професійної культури. Професійна (професійно-технічна) освіта здобувається у закладах професійної (професійно-технічної) освіти.

Професійне (професійно-технічне) навчання - складова професійної (професійно-технічної) освіти. Професійне (професійно-технічне) навчання передбачає формування і розвиток професійних компетентностей особи, необхідних для професійної діяльності за певною професією у відповідній галузі, забезпечення її конкурентоздатності на ринку праці та мобільності, перспектив її кар`єрного зростання впродовж життя.

Відповідно до ст. 5 Закону, професійна (професійно-технічна) освіта здобувається громадянами України в державних і комунальних закладах професійної (професійно-технічної) освіти безоплатно, за рахунок держави, а у державних та комунальних акредитованих вищих професійно-технічних навчальних училищах та центрах професійної освіти - у межах державного та/або регіонального замовлення безоплатно, на конкурсній основі.

Згідно з частиною 4 статті 19 вказаного Закону, професійно-технічні навчальні заклади незалежно від форм власності та підпорядкування розпочинають діяльність, пов`язану з підготовкою кваліфікованих робітників та наданням інших освітніх послуг, після отримання ліцензії. Ліцензія видається у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, вказаною нормою передбачено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.

Аналогічний висновок щодо зарахування періоду навчання позивача в технікумі до пільгового стажу міститься в постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі №367/945/17.

Таким чином, період навчання може бути зараховано не лише до загального трудового стажу, а і у стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників. Умовами такого зарахування визначено зарахування на роботу за набутою професією у строк, що не перевищує трьох місяців між днем закінчення навчання і днем зарахування на таку роботу.

За правилами пункту 8 Порядку № 637, час навчання у вищих учбових, професіональних, учбово-виховних закладах, учбових закладах підвищення кваліфікації і перепідготовки кадрів, у аспірантурі, докторантурі й криничній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, які видані на підставі архівних даних і які містять відомості про період навчання. При відсутності у таких документах відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.

Згідно диплому серії НОМЕР_1 позивач, в 1995 році закінчив повний курс по спеціальності «Експлуатація і ремонт гірничого- електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв» та йому присвоєна кваліфікація «молодшого спеціаліста гірничого техніка електротехніка».

Так, позивач після навчання за спеціальністю у гірничому технікумі та проходження військової служби був прийнятий на роботу на посаду яка передбачена Списком.

Відповідно до Реєстру суб`єктів освітньої діяльності Селидівський гірничий технікум перебуває як заклад вищої освіти, та заклад фахової передвищої освітньої діяльності. На Освітньому порталі Донецької області Селидівський гірничий технікум значиться як Професійно-технічний навчальний заклад. В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Селидівський гірничий технікум здійснює вид діяльності, в тому числі і за КВЕД 85.41 Фахова передвища освіта.

Відповідачем не спростовується, що позивач навчався в навчальному закладі який надає професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання. Доказів які б спростовували вказані висновки не надано.

Отже, позивачем належним чином підтверджено навчання за спеціальністю, тому цей період має бути зарахований до пільгового стажу позивача.

Суд не приймає посилання суду на правову позицію Вищого адміністративного суду України від 23 квітня 2015 року № К/800/60430/14, оскільки за вимогами ч.5 ст. 242 КАС України суд враховує висновки викладені в постановах саме Верховного Суду.

Таким чином, суд дійшов до висновку про наявність підстав для зарахування періоду навчання позивача до пільгового стажу.

Таки чином, матеріали справи містять належні усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження стажу, зокрема Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1 (далі Порядок № 22-1) та Порядком № 637, які підтверджують роботу позивача.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідачем та судом першої інстанції неправомірно відмовлено у зарахуванні спірного періоду навчання позивача до пільгового стажу за ч.3 ст.114 Закону № 1058.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції не вірно дав оцінку обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права у даних правовідносинах, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в відповідній частині, з задоволенням позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ч.1 та 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зазначене зумовлює розподіл судових витрат в суді першої та апеляційної інстанції зі сплатою судового збору за подання позову (у частині якої відмолено) та за подання апеляційної скарги пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 р. у справі № 200/13212/21- скасувати в частині відмови в задоволені позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком № 1 (по ст. 14-25) період навчання з 01.09.1991 по 18.01.1995 у Селидівському гірничому технікумі, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Ухвалити нове рішення в цій частині про задоволення позовних вимог.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком № 1 (по ст. 14-25) період навчання з 01.09.1991 по 18.01.1995 у Селидівському гірничому технікумі, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 р. у справі № 200/13212/21 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову та за подання апеляційної скарги у сумі 1816 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 20 вересня 2023 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді І.В. Геращенко

І.Д. Компанієць