Справа № 160/812/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2023 року Справа № 160/812/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Савченка А.В.
при секретарі судового засідання Крамному О.С.
представника позивача Хоменка А.С.
розглянувши у судовому засіданні у м.Дніпрі адміністративну справу за правилами загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
13 січня 2023 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- зобов`язати Головне управління ПФУ у Вінницькій області повторно розглянути його заяву від 12.12.2022 р. про призначення пенсії по інвалідності із урахуванням стажу.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 8 000,00 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії по інвалідності. Проте, рішенням Головного управління ПФУ у Вінницькій області позивачу було відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності та зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи згідно записів трудової книжки з 01.01.2004 р. по 31.12.2006 р., з 01.01.2008 р. по 08.03.2022 р., оскільки за дані періоди відсутня інформація в індивідуальних відомостях про застраховано особу в базі даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та відповідно до Постанови КМУ №770 від 21.08.2019 р. уповноважені органи повинні подати звіти до територіальних органів Пенсійного фонду України не пізніше 11.10.2022 р. Таким чином, позивачу відмовлено у призначені пенсії по інвалідності у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Однак, на думку позивача, вказана відмова відповідача є протиправною, оскільки, спірні періоди роботи підтверджено відповідними записами трудової книжки та порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків є підставою для притягнення останнього до відповідальності, однак, не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі виплачувалася заробітна плата з відрахуванням страхових внесків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.01.2023 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
03 лютого 2023 року від Головного управління ПФУ у Вінницькій області надійшло клопотання про зменшення витрат представника позивача на оплату правничої допомоги, в обґрунтування якого зазначено, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн. є завищеним та неспівмірним зі складністю справи.
06 лютого 2023 року від Головного управління ПФУ у Вінницькій області надійшов відзив, в якому вони зазначили, що позивач 12.12.2022 р. звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії по інвалідності. В трудовій книжці позивача наявні записи про період проходження служби в органах внутрішніх справ та поліції з 02.12.2002 р. по 06.11.2015 р. та з 07.11.2015 р. по 08.03.2022 р. Однак, в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні дані про сплату страхових внесків за періоди з 01.01.2004 р. по 31.12.2006 р., з 01.01.2008 р. по 08.03.2022 р. Так, персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства. Крім того, ст. 24 Закону 1058 передбачено, що у разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків. Однак, позивач не скористався можливістю надання такої довідки. Отже, для зарахування до страхового стажу позивача періодів з 01.01.2004 р. по 31.12.2006 р., з 01.01.2008 р. по 08.03.2022 р. необхідно, щоб установа, де працював позивач, подала звіти для внесення даних до системи персоніфікованого обліку або видала довідку про сплату страхових внесків за формою відповідно до законодавства. З огляду на вище викладене, страховий стаж позивача становить 6 років 2 місяці 20 днів, що є недостатнім для призначення пенсії по інвалідності.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 р. розгляд справи за вказаною позовною заявою вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20.04.2023 р. о 14:00 год.
Крім того, цією ухвалою суду витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області додаткові докази у справі №160/812/23, а саме:
- заяву позивача про призначення пенсії від 12.12.2022 р.;
- всі документи, які були надані Головному управлінню ПФУ у Вінницькій області разом із заявою про призначення пенсії від 12.12.2022 р.
20 квітня 2023 року від Головного управління ПФУ у Вінницькій області надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
20 квітня 2023 року від Головного управління ПФУ у Вінницькій області на виконання ухвали суду від 27.03.2023 р. надано заяву позивача про призначення пенсії від 12.12.2022 р. та всі документи, які були надані Головному управлінню ПФУ у Вінницькій області разом із заявою про призначення пенсії від 12.12.2022 р.
В підготовче судове засідання 20.04.2023 р. з`явився представник позивача.
Наступне підготовче судове засідання призначено на 25.05.2023 р. о 14 год. 00 хв.
24 травня 2023 року від Головного управління ПФУ у Вінницькій області надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
25 травня 2023 року від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 р. продовжено строк підготовчого провадження в адміністративній справі №160/812/23 до 22.06.2023 р.
Наступне підготовче судове засідання з розгляду справи призначено на 22.06.2023 р. о 14:00 год.
01 червня 2023 року від Головного управління ПФУ у Вінницькій області надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
21 червня 2023 року від представника позивача надійшла заява, в якому він просить долучити до матеріалів справи відповідь на адвокатський запит надану ГУНП в Дніпропетровській області від 06.06.2023 р. за №1/229аз/103/05-2023 та відповідь на адвокатський запит надану ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 06.06.2023 р. за №1/230аз/103/Лк-2023.
В підготовче судове засідання 22.06.2023 р. з`явився представник позивача.
Усною ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, з занесенням до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження та призначено справу №160/812/23 до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 11.07.2023 р. о 14:20 год.
В судове засідання 11.07.2023 р. з`явився представник позивача.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено, що позивач 12.12.2022 р. звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії по інвалідності.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.
Рішенням Головного управління ПФУ у Вінницькій області від 15.12.2022 р. №21 за результатами розгляду заяви позивача від 12.12.2022 р. відмовлено в призначенні пенсії по інвалідності.

У вказаному рішенні зазначено, що вік заявника 39 років. Необхідний страховий стаж, передбачений ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для осіб віком від 38 років до досягнення особою 39 років включно 8 років. Згідно поданих документів та за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу з бази даних реєстру застрахованих осіб, страховий стаж заявника складає 6 років 2 місяці 20 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи згідно записів трудової книжки з 01.01.2004 р. по 31.12.2006 р., з 01.01.2008 р. по 08.03.2022 р., оскільки за дані періоди відсутня інформація в індивідуальних відомостях про застраховано особу в базі даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та відповідно до Постанови КМУ №770 від 21.08.2019 р. уповноважені органи повинні подати звіти до територіальних органів Пенсійного фонду України не пізніше 11.10.2022 р.

З урахуванням вище викладеного, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 02.12.2002 р. ОСОБА_1 в спірні періоди:

- з 02.12.2002 р. прийнятий на службу в органах внутрішніх справ на підставі наказу від 02.12.2002 р. №269;

- з 06.11.2015 р. звільнений з органів внутрішніх справ на підставі наказу ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 06.11.2015 р. №46 о/с;

- з 07.11.2015 р. прийнятий на службу в поліцію ГУНП в Дніпропетровській області на підставі наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 07.11.2015 р. №6 о/с;

- з 08.03.2022 р. звільнений зі служби в поліції на підставі наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 07.03.2022 р. №0016 о/с.

Відповідно до довідки про проходження військової служби, нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески від 09.12.2022 р. №382, яка видана ОСОБА_1 , про те, що він проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області з 07.11.2015 р. (наказ ГУНП в Дніпропетровській області від 07.11.2015 р. №6 о/с дск) по 08.03.2022 р. (наказ ГУНП в Дніпропетровській області від 07.03.2022 р. №0016 о/с). За період з 07.11.2015 р. з усіх виплат сплачені страхові внески (єдиний внесок). Довідка видана на підставі особистих карток грошового утримання за 2015-2022 р.

Крім того, в матеріалах справи міститься довідка МСЕК серії 12 ААВ №569865 від 02.11.2022 р., з якої вбачається, що позивачу було встановлено третю групу інвалідності.

Згідно із листом Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 22.05.2023 р. №1/230аз/103/Лк-2023 на адвокатський запит від 17.05.2023 р. повідомлено, що у період з 01.11.2011 р. по 06.11.2015 р. ОСОБА_1 проходив службу в ГУМВС України в Дніпропетровській області на посадах середнього начальницького складу. Звітність до органів Пенсійного фонду України подавалась відповідно до вимог діючого у 2015 2016 роках законодавства та Порядків формування та подання страхувальниками звітів. Страхувальники, які нараховували та сплачували страхові внески за осіб рядового і начальницького складу за період до 01.06.2016 р. формували та подавали звіти із загальними сумами нарахувань грошового забезпечення та внесків за звітний, період без деталізації сум нарахованого грошового забезпечення по кожній застрахованій особі. Також за період з 01.11.2011 р. по дату звільнення ОСОБА_1 персоніфікація подавалась загальними сумами нарахувань грошового забезпечення та внесків за звітний період без деталізації сум відповідно до наказу Служби безпеки України від 12.08.2005 р. № 440 «Про затвердження відомостей, що складають державну таємницю». Одночасно надано запитувану Інформацію щодо сплачених податків та внесків ОСОБА_1 за період проходження служби з 01.11.2011 р. по 06.11.2015 р. з його грошового забезпечення проводились наступні утримання податків та внесків:

1. З 01.11.2011 р. по 06.11.2015 р. - податок на доходи фізичних осіб (15%), який відповідно до постанови КМУ від 15.01.2004 р. №44 був повністю компенсований;

2. З 01.11.2011 р. по 06.11.2015 - єдиний внесок загальнообов`язкове державне соціальне страхування (2,6%);

3. З 01.01.2015 р. по 06.11.2015 - військовий збір (1,5%).

Крім того на суму грошового забезпечення нараховувався та сплачений повністю з 01.11.2011 р. по 06.11.2015 р. єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (34,7%).

Згідно із листом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 22.05.2023 р. №21/х-4 на адвокатський запит від 17.05.2023 р. повідомлено, що у період з 07.11.2015 р. по 08.03.2022 р. ОСОБА_1 проходив службу в ГУНП в Дніпропетровській області на посадах середнього начальницького складу Національної поліції України. Звітність до органів Пенсійного фонду України подавалась відповідно до вимог діючого у 2015 - 2016 роках законодавства та Порядків формування та подання страхувальниками звітів. Страхувальники, які нараховували та сплачували страхові внески за осіб рядового і начальницького складу за період до 01.06.2016 року формували та подавали звіти із загальними сумами нарахувань грошового забезпечення та внесків за звітній період без деталізації сум нарахованого грошового забезпечення по кожній застрахованій особі. Також за період з 01.06.2016 р. по дату звільнення ОСОБА_1 персоніфікація подавалась загальними сумами нарахувань грошового забезпечення та внесків за звітний період без деталізації сум відповідно до наказу Служби безпеки України від 12.08.2005 р. № 440 «Про затвердження відомостей, що складають державну таємницю».

Крім того, надано запитувану інформацію щодо сплачених податків та внесків ОСОБА_1 за період проходження служби з 07.11.2015 р. по 08.03.2022 р. з його грошового забезпечення проводились наступні утримання податків та внесків:

1. З 07.11.2015 р. по 31.12.2015 р. - податок на доходи фізичних осіб (15%), який відповідно до постанови КМУ від 15.01.2004 р. №44 був повністю компенсований;

2. З 01.01.2016 р. по 08.03.2022 р. - податок на доходи фізичних осіб (18%), який відповідно до постанови КМУ від 15.01.2004 р. № 44 був повністю компенсований;

3. З 07.11.2015 р. по 31.12.2015 р. - єдиний внесок загальнообов`язкове державне соціальне страхування (2,6%);

4. З 07.11.2015 р. по 08.03.2022 р. - військовий збір (1,5%).

Крім того на суму грошового забезпечення нараховувались та сплачені повністю:

1. З 07.11.2015 р. по 31.12.2015 р. єдиний внесок загальнообов`язкове державне соціальне страхування (34,7%);

2. З 01.01.2016 р. по 08.03.2022 р. єдиний внесок загальнообов`язкове державне соціальне страхування (22%).

Згідно із листом ГУМВС України в Дніпропетровській області від 24.05.2023 р. №7/16л на адвокатський запит щодо надання інформації про сплачування обов`язкових платежів до бюджету ОСОБА_1 повідомлено, що у період проходження служби в УДАІ ГУМВС Україна в Дніпропетровській області з 01.11.2007 р. 09.10.2011 р. з грошового забезпечення проводились наступні утримання податків та внесків;

1. З 01.11.2007 р. - 09.10.2011 р.- податок на доходи фізичних осіб, який відповідно до постанови КМУ від 15.01.2004 року № 44 повністю компенсований;

2. З 01.11.2007 31.12.2010 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (0,5-2%);

3. З 13.01.2009 р. 31.12.2010 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (0,6%);

4. З 01.01.2011 р. - 09.10.2011 р. - єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (2,6%);

Окрім того на суму грошового забезпечення нараховувались;

1. З 01.11.2007 р. 31.12.2010 р. страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (33,2%);

2. З 13.01.2009 р. по 31.12.2010 р. страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (1,6%);

3. 3 01.01.2011 р. по 09.10.2011 р. єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (34,7%). Довідку від 24.05.2023 07/14л вважати не дійсною.

Відповідно до довідки ГУ МВС в Дніпропетровській області від 25.05.2023 р.№48 зазначено, що у період проходження служби в Апостолівському РВ УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 з 27.04.2003 р. по 31.10.2007 р. з його грошового забезпечення проводились наступні утримання податків та внесків:

1. З 01.01.2004 р. по 31.12.2006 р. - податок на доходи фізичних осіб (13%), який відповідно до постанови КМУ від 15.01.2004 р. № 44 підлягав повній компенсації;

2. З 01.01.2007 р. по 31.10.2007 р. - податок на доходи фізичних осіб (15%), який відповідно до постанови КМУ від 15.01.2004 року №44 підлягав повній компенсації;

3. З 01.01.2007 р. то 31.10.2007 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (0,5 - 2%);

Окрім того на суму його грошового забезпечення нараховувались:

1. З 01.01.2007 р. по 31.10.2007 р. страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (33,2%).

Відповідно до листа Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 06.06.2023 р. №1/229аз/103/05-2023 на адвокатський запит від 17.05.2023 р. в інтересах ОСОБА_1 повідомлено, що надання звітності про персоніфіковані відомості про грошове забезпечення ОСОБА_1 до органів Пенсійного фонду України буде можливо після закінчення надання Державною податковою службою до Пенсійного фонду України на центральному рівні даних з податкових розрахунків та після затвердження Порядку подання, обліку та оброблення відсутніх у реєстрі застрахованих осіб персоніфікованих відомостей про грошове забезпечення та сплату страхових внесків, необхідних для призначення пенсій, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, поліцейським, відомості про яких становлять інформацію з обмеженим доступом.

Відповідно до листа Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 06.06.2023 р. №1/230аз/103/Лк-2023 на адвокатський запит від 17.05.2023 р. в інтересах ОСОБА_1 повідомлено, надання звітності про персоніфіковані відомості про грошове забезпечення ОСОБА_1 до органів Пенсійного фонду України буде можливо після закінчення надання Державною податковою службою до Пенсійного фонду України на центральному рівні даних з податкових розрахунків та після затвердження Порядку подання, обліку та оброблення відсутніх у реєстрі застрахованих осіб персоніфікованих відомостей про грошове забезпечення та сплату страхових внесків, необхідних для призначення пенсій, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, поліцейським, відомості про яких становлять інформацію з обмеженим доступом.

Не погоджуючись з протиправними діями відповідача щодо не призначення пенсії по інвалідності та не зарахування спірних періодів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» 2232-XII від 25.03.1992 р., військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 2011-XII від 20.12.1991 р., час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в ст. 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в ч. 1 ст.12 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону №1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 24 вказаного Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону №1058-IV особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: від 40 років до досягнення особою 42 років включно - 9 років.

Як встановлено судом, рішенням Головного управління ПФУ у Вінницькій області від 15.12.2022 р. №21 за результатами розгляду заяви позивача від 12.12.2022 р. відмовлено в призначенні пенсії по інвалідності.

У вказаному рішення зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи згідно записів трудової книжки з 01.01.2004 р. по 31.12.2006 р., з 01.01.2008 р. по 08.03.2022 р., оскільки за дані періоди відсутня інформація в індивідуальних відомостях про застраховано особу в базі даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З приводу цього суд зазначає, що як вбачається зі змісту ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV, за відсутності даних в реєстрі застрахованих осіб, наявність страхового стажу у період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року позивач мав право підтвердити на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.

При цьому, матеріалах справи наявна така довідка, яка частково охоплює період роботи позивача, який відповідач не зарахував до його страхового стажу, а саме відповідно до довідки про проходження військової служби, нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески від 09.12.2022 р. №382, ОСОБА_1 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області з 07.11.2015 р. по 08.03.2022 р. За період з 07.11.2015 р. з усіх виплат сплачені страхові внески (єдиний внесок).

Абзац восьмий пункту 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, передбачає, що при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Проте, відповідач, в порушення вказаної норми Порядку від 25.11.2005 № 22-1, при прийманні документів не повідомив позивача про необхідність надання додаткових документів, внаслідок чого прийняв передчасне та необґрунтоване рішення від 15.12.2022 р., не надавши можливості позивачу подати, зокрема, довідку про проходження військової служби, нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески від 09.12.2022 р. № 382 та інші необхідні документи.

Позивач у позовній заяві не ставить питання про зарахування періодів його роботи до страхового стажу, а оскаржує рішення про відмову у призначенні йому пенсії та просить зобов`язати відповідача повторно розглянути його заяву про призначення пенсії.

За таких обставин, позов є обґрунтованим, оскільки за умови порушення відповідачем порядку розгляду заяви позивача про призначення пенсії, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення, належним та ефективним способом захисту є саме визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ПФУ у Вінницькій області від 15.12.2022 р. № 21 та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.12.2022 р. про призначення пенсії.

Щодо заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн., суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1 та 2 статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За приписами частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною четвертою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із частиною шостою статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.09.2018 року у справі № 816/416/18.

Суд також зазначає, що на підтвердження витрат на правову допомогу повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо).

Судом встановлено, що з метою отримання професійної правничої допомоги між Адвокатським об`єднанням «Приват юрист» в особі керуючого партнера Новак Артура Михайловича, що діє на підставі Статуту з однієї сторони та ОСОБА_1 , з іншої сторони укладено Договір про надання правової допомоги від 22.12.2022 р. №22/12/22.

Відповідно до п.1.1. цього Договору, предметом є надання Адвокатським об`єднанням законними методами способами правової допомоги Клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язаній із захистом, представництвом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором.

Згідно із п.3.1. цього Договору, за послуги, що надаються Адвокатським об`єднанням та умовами даного Договору, Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню гонорар, остаточний розмір якого та порядок оплати встановлюються згідно акту приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до Акта приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 22.12.2022 р. №22/12/22, сторони домовились, що вартість послуг за даним договором становить 8000,00 грн.

Згідно із п.2 Акта приймання-передачі наданих послуг сторони погодили надання та оплату таких юридичних послуг:

- аналіз наданих документів та визначення правової позиції 1 год. 1000 грн.;

- представництво інтересів в суді в оскарженні рішення УПФУ Вінницької області про відмову у призначенні пенсії 7 год. 7000 грн.

Відповідно до квитанції від 22.12.2022 р. №1 ОСОБА_1 здійснив оплату за Договором про надання правової допомоги від 22.12.2022 р. №22/12/22 у сумі 8 000 грн.

При цьому, відповідач подав клопотання про зменшення витрат представника позивача на оплату правничої допомоги.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначили, що розмір гонорару адвоката з урахуванням категорії справи та витраченого часу адвокатом не відповідає принципам співмірності та розумності судових витрат, критеріям реальності адвокатських витрат, а також критеріям розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, а тому сума судових витрат на правову допомогу є завищеною та необґрунтованою.

Суд вважає, що визначена позивачем сума понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду цієї справи не є належним чином обґрунтованою та є завищеною у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг і витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Суд зазначає, що обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 8000,00 грн. є завищеною та неспівмірною з вимогами, які заявлені у позовній заяві.

В той же час, оскільки позивач, у зв`язку із протиправною відмовою відповідача у призначенні пенсії, був вимушений звернутися до суду за захистом порушених прав, у зв`язку із чим ним було понесено витрати на професійну правничу допомогу, з огляду на незначну складність категорії справи, виходячи з усталеної правової позиції у таких справах, враховуючи критерії співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, а також те, що витрати на оплату послуг адвоката мають бути дійсні, необхідні та обґрунтовані, враховуючи принципи добросовісності, розумності та справедливості, суд вважає стягнути на користь позивача витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 3500,00 грн.

Керуючись ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул.Хмельницьке шосе, буд.7, м.Вінниця, 21100, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ у Вінницькій області від 15.12.2022 р. № 21.

Зобов`язати Головне управління ПФУ у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.12.2022 р. про призначення пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул.Хмельницьке шосе, буд.7, м.Вінниця, 21100, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати за сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул.Хмельницьке шосе, буд.7, м.Вінниця, 21100, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3500 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 18.09.2023 р.

Суддя А.В. Савченко