Справа № 520/16266/21
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 р.Справа № 520/16266/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 р. (ухвалене суддею Шевченко О.В., повний текст якого складено 19.06.2023 р.) по справі № 520/16266/21

за позовом Головного управління ДПС у Харківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРША СЛОБОЖАНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ"

про накладення арешту,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Харківській області звернулося до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРША СЛОБОЖАНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (в подальшому ТОВ «ПЕРША СЛОБОЖАНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ»), в якому просило накласти адміністративний арешт коштів на всіх рахунках у банках та банківських установах, що обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЕРША СЛОБОЖАНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ».

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 р. відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що наказом Головного управління ДПС у Харківській області № 6167-п від 16.08.2021 р. призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПЕРША СЛОБОЖАНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ», на підставі якого здійснено вихід на проведення перевірки ТОВ «ПЕРША СЛОБОЖАНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ».

На підставі вищевказаного наказу та направлень на перевірку № 11377, № 11378 від 25.08.2021 р. фахівцями контролюючого органу 26.06.2021 р. здійснено вихід на перевірку за результатами якого складено акт № 3730/20-40-07-28-09/37188826 про відмову в допуску до перевірки ТОВ «ПЕРША СЛОБОЖАНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ».

У зв`язку з відмовою від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки відповідно до пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України ГУ ДПС області прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна ТОВ «ПЕРША СЛОБОЖАНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» № 46/20-40-07-31 від 27.08.2021 р. та звернулося до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що наказ Головного управління ДПС у Харківській області № 6167-п від 16.08.2021 р. про призначення проведення документальної позапланової виїзної перевірки скасований у судовому порядку, у зв`язку з чим відсутні підстави для накладення арешту на кошти на банківських рахунках платника податку - ТОВ "ПЕРША СЛОБОЖАНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ" відповідно до пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Згідно із п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу (пункт 78.8 статті 78 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 94.1 статті 94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Підпунктом 94.2.3 пункту 94.2. статті 94 Податкового кодексу України встановлено, що арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно із п.п. 94.4, 94.6 ст. 94 Податкового кодексу України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків. Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Судовим розглядом встановлено, що наказ Головного управління ДПС у Харківській області № 6167-п від 16.08.2021 р. «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПЕРША СЛОБОЖАНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» оскаржено відповідачем у судовому порядку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2021 р. по справі № 520/16398/21 адміністративний позов ТОВ «ПЕРША СЛОБОЖАНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу залишено без задоволення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2023 р. по справі № 520/16398/21: апеляційну скаргу ТОВ «ПЕРША СЛОБОЖАНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ»; рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2021 по справі № 520/16398/21 скасовано; прийнято постанову, якою адміністративний позов ТОВ «ПЕРША СЛОБОЖАНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу задоволено; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 16.08.2021 р. № 6167-п "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПЕРША СЛОБОЖАНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ».

Згідно із ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, що у контролюючого органу відсутні правові підстави для проведення перевірки відповідача та товариство не зобов`язано допускати позивача до перевірки, оскільки постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2023 р. по справі № 520/16398/21 скасовано наказ ГУДПС у Харківській області від 16.08.2021 р. № 6167-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПЕРША СЛОБОЖАНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» та зроблено висновок, що контролюючий орган при прийнятті оскаржуваного наказу діяв з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки у вказаний період діяв мораторій на проведення перевірок з урахуванням вимог пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що у позивача відсутнє право приступити до перевірки, тобто, фактичного недопуску до перевірки не було, у зв`язку з чим відсутні підстави для накладення арешту на рахунки платника з підстав недопуску до проведення перевірки.

Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 77, 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 р. по справі № 520/16266/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 18.09.2023 року