Справа № 640/29052/20
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант Вест Лімітед» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант Вест Лімітед» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови,

ВСТАНОВИЛА

ТОВ «Енергетичні системи та комплектуючі» (нова назва ТОВ «Атлант Вест Лімітед») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської митниці Держмитслужби, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA100000/2020/100184/2 від 05.11.2020;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100300/2020/00284.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2022 позов задоволено.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2022 апеляційну скаргу Київської митниці Державної митної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ТОВ "Енергетичні системи та комплектуючі" до Київської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови повернуто особі, яка її подала (а.с.231).

08 листопада 2022 року Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист №640/29052/20 про стягнення на користь ТОВ «Енергетичні системи та комплектуючі» понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4204,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби (а.с.246).

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з заявою, в якій просив:

- замінити боржника з Київської митниці Держмитслужби () на його правонаступника - Київську митницю (код ЄДРПОУ ВП 43997555) як відокремлений підрозділ Державної митної служби;

- змінити стягувача, визначивши нову назву позивача - ТОВ «Атлант Вест Лімітед».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2022 року замінено стягувача у виконавчому листі від 08 листопада 2022 року № 640/29052/20 про стягнення на користь ТОВ «Енергетичні системи та комплектуючі» понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4204,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби з ТОВ «Енергетичні системи та комплектуючі» на ТОВ «Атлант Вест Лімітед» (, адреса: м. Київ, вулиця Руденко Лариси, будинок 6А, офіс 704).

Не погодившись із вказаною ухвалою в частині не здійснення заміни боржника на правонаступника, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її в цій частині скасувати та задовольнити клопотання позивача щодо заміни боржника Київської митниці Держмитслужби на його правонаступника - Київську митницю, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №895 реорганізовано Київську митницю Держмитслужби, внаслідок чого утворено Київську митницю, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України, яка розпочала свою діяльність з 01.07.2021.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подавав. Будь-які його письмові пояснення щодо наявності підстав для заміни боржника у виконавчому провадженні матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що розгляд подання здійснювався в порядку спрощеного провадження, введення в Україні воєнного стану, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

В силу ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 5 ст.15 наведеного Закону передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Згідно з ч.1 ст.379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Таким чином, суд наділений повноваженнями щодо заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником, зокрема, за заявою заінтересованої особи.

Підставами для залучення до участі у справі правонаступника сторони суб`єкта владних повноважень є або припинення суб`єкта владних повноважень в результаті реорганізації чи ліквідації, або повне чи часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень до іншого (іншим) внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Положення КАС України, на відміну від чинного цивільного чи господарського процесуального законодавства, не пов`язують процесуальне правонаступництво з обов`язковою наявністю факту припинення юридичної особи. Ключовим за правилам КАС України є доведення обставин вибуттям сторони - суб`єкта владних повноважень з відносин, щодо яких виник спір.

Такі правила КАС України встановлені виходячи із специфіки публічно-правових відносин, а саме: з тією обставиною, що повноваження відповідних державних органів не є статичними і можуть передаватись від одного органу до іншого у випадку зміни законодавства. При цьому такий перехід може не збігатися у часі з юридичним припиненням суб`єкта владних повноважень унаслідок реорганізації чи ліквідації.

Отже, якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі розпорядчим актом Кабінету Міністрів України його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єктам владних повноважень.

Якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень.

Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду ухвалено постанову від 11.10.2019 у справі № 812/1408/16, в якій сформовано правовий висновок, за яким публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 13.03.2019 (справа № 524/4478/17), від 20.02.2019 (справа № 826/16659/15).

У постанові від 11.10.2019 у справі № 812/1408/16 Верховний Суд вказав, що правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

У такому разі також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

При цьому можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.

Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.

Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво - це унормована можливість заміни адміністративним судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (крім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.

При визначенні процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва суд повинен виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, і враховувати таке: якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то суд повинен залучити до участі у справі їхніх правонаступників.

У разі ж відсутності правонаступників суд повинен залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить ухвалення рішення про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача. У разі зменшення обсягу компетенції суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного з припиненням його діяльності, до участі у справі як другий відповідач суд залучає іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого передані або належать функції чи повноваження щодо вирішення питання про відновлення порушених прав, свобод чи інтересів позивача.

Отже, підставою для переходу адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого (набуття адміністративної компетенції) є події, що відбулися із суб`єктом владних повноважень.

Визначальним у спірних правовідносинах є встановлення або припинення первісного суб`єкта - Київської митниці Держмитслужби, або переходу його функцій (адміністративної компетенції) до Київської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України.

Аналогічна позиція щодо застосування норм права викладена в постанові Верховного Суду від 08.12.2022 у справі №819/3391/15.

Судом встановлено, що Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 30 вересня 2020 року №895 «Деякі питання територіальних органів Державної митної служби», пунктом 1 якої передбачено спосіб реорганізації територіальних органів Державної митної служби, зокрема, Київської митниці Держмитслужби, шляхом приєднання до Державної митної служби (створення єдиної юридичної особи).

Відповідно до п.2 наведеної Постанови, територіальні органи Державної митної служби, що реорганізуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною митною службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень і функцій територіальних органів, що реорганізуються. Таке рішення приймається Державною митною службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної митної служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структури, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.

Наказом Держмитслужби від 19.10.2020 № 460 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби України як відокремлених підрозділів» утворено Київську митницю як відокремлений підрозділ Державної митної служби України.

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 03.12.2020 здійснено реєстрацію Київської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України: ; місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 8-А.

Згідно з ч.2 ст.211 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» відокремлені підрозділи центрального органу виконавчої влади утворюються без статусу юридичної особи та є органом державної влади, може мати окремий баланс, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку та бланк зі своїм найменуванням та із зображенням Державного Герба України.

Відповідно до наказу Державної митної служби України від 30.06.2021 № 472 «Про початок здійснення митницями як відокремленими підрозділами Державної митної служби України покладених на них функцій і повноважень з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи» митницями, як відокремленими підрозділами Державної митної служби України, з 00 год. 00 хв. 01 липня 2021 року розпочато здійснення функцій і повноважень з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи.

Таким чином, Київська митниця, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України, розпочала свою діяльність з 01.07.2021, внаслідок чого, з 01.07.2021 Київська митниця Держмитслужби припинила здійснювати свої повноваження та функції в силу п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року №895, які перейшли до Київської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України.

Таким чином, станом на момент вирішення судом першої інстанції питання щодо заміни сторони виконавчого провадження його правонаступником, Київська митниця Держмитслужби () вже не здійснювала свої повноваження та функції і такі повноваження та функції перейшли до Київської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (код ЄДРПОУ ВП 43997555), то були наявні передбачені КАС України та Законом України «Про виконавче провадження» підстави для заміни боржника у справі з Київської митниці Держмитслужби () на Київську митницю, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (код ЄДРПОУ ВП 43997555).

Колегія суддів зазначає, що законодавство не пов`язує можливість здійснення заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником виключно після завершення процесу ліквідації юридичної особи, в той час, як всі її повноваження та функції були передані іншому органу.

При цьому, ч.4 ст.379 КАС України встановлює можливість заміни сторони виконавчого провадження як до, так і після його відкриття.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів доходить висновку, що суду першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні заяви позивача в частині заміни боржника у виконавчому провадження, з огляду на наявність визначених законодавством підстав для заміни боржника у справі з Київської митниці Держмитслужби () на Київську митницю, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (код ЄДРПОУ ВП 43997555).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що апеляційна скарга не містить жодних обґрунтувань та ухвала суду першої інстанції не оскаржувалось в частині зміни найменування позивача, в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року №7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи та неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим наявні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції в частині не здійснення заміни боржника у справі з ухваленням нової постанови про задоволення заяви позивача в цій частині.

Керуючись ст.243, 254, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант Вест Лімітед» - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2022 року скасувати в частині не задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант Вест Лімітед» про заміну боржника у справі та прийняти в цій частині нову постанову, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант Вест Лімітед» про заміну боржника у справі - задовольнити.

Замінити боржника у справі №640/29052/20 з Київської митниці Держмитслужби () на його правонаступника - Київську митницю, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (03124, м.Київ, бульвар Вацлава Гавела, 8-а, код ЄДРПОУ ВП 43997555).

В іншій частині ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови складено 18 вересня 2023 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма