Справа № 580/5800/23
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Рідзель О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року Справа № 580/5800/23

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кузьмишиної О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Звенигородського районного суду Черкаської області,

Голови Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Дар`ї

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Звенигородського районного суду Черкаської області (далі - Відповідач-1), Голови Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Дар`ї (далі - Відповідач-2), в якому просила:

- визнати протиправними дії Звенигородського районного суду Черкаської області щодо внесення недостовірної інформації в матеріали електронної справи №705/4530/21 щодо дати ухвали від 26 червня 2023 р. про відкриття провадження у справі;

- зобов`язати Звенигородський районний суд Черкаської області внести в матеріали електронної справи № 705/4530/21 дійсну дату постановлення даної ухвали 29.06.2023 р.;

- зобов`язати голову Звенигородського районного суду Черкаської області Д.Сакун здійснити належний контроль за формуванням електронної справи №705/4530/21..

2. Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

3. Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року провадження у справі закрито.

Постановляючи таку ухвалу, суд виходив з того, що можливість розгляду судом позовних вимог про зобов`язання іншого суду або посадової особи суду вчинити певні процесуальні дії та/або ухвалити рішення, пов`язане з розглядом іншої судової справи, провадження в якій відкрито, законодавством не передбачено, а оскарження судових рішень, діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається.

Разом з тим суд зазначив, що в цій справі поняття спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства щодо заявлених позивачем вимог слід тлумачити як поняття, що стосується спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а також спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду. А тому зазначені вимоги не можуть бути вирішені в судах жодної юрисдикції.

4. Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог Позивачка, посилаючись на ст. 55, ч. 2 ст. 124 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та зазначає, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Разом з тим Апелянтка наполягає на тому, що цей спір підлягає вирішенню саме в порядку адміністративного судочинства, оскільки стосується оскарження дій апарату суду при внесені даних до автоматизованої системи документообігу суду.

З цих та інших підстав Апелянтка вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо юрисдикції цього спору та безпідставного закриття провадження у справі.

5. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.08.2023 та від 05.09.2023 було відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою позивача, встановлено строк для подання відзиву на неї та призначено судовий розгляд справи.

6. У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

7. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду - скасуванню з наступних підстав.

8. Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У пунктах 1, 7 частини першої статті 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ч.1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У частині другій статті 124 Конституції України закріплено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Висновки суду апеляційної інстанції.

9. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

При цьому, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

10. Разом з тим оскарження дій суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ.

Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені.

Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 1540/4005/18.

11. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка та Шереметьєв проти України, заяви № 17160/06 та № 35548/06).

Відсутність правової регламентації можливості оскаржити рішення, дії та бездіяльність суду, відповідно ухвалені або вчинені після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду інакше, ніж у порядку апеляційного та касаційного перегляду, а також неможливість притягнення суду (судді) до цивільної відповідальності за вказані рішення, дії чи бездіяльність є легітимними обмеженнями, покликаними забезпечити правову визначеність у правовідносинах учасників справи між собою та із судом, а також загальновизнаними гарантіями суддівської незалежності.

Такі обмеження не шкодять суті права на доступ до суду та є пропорційними визначеній меті, оскільки вона досягається гарантуванням у законі порядку оскарження рішень, дій і бездіяльності суду, відповідно ухвалених або вчинених після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду.

12. При цьому усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц.

13. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що предметом спору в цій справі є дії суду, які безпосередньо пов`язані з розглядом цивільної справи № 705/4530/21, а саме із зазначенням дати ухвали суду по вказаній справі.

14. При цьому судова колегія відзначає, що основною позовною вимогою, заявленою ОСОБА_1 в позові в цій справі, є визнання протиправними дій суду щодо внесення недостовірної інформації в матеріали електронної справи №705/4530/21 щодо дати ухвали від 26 червня 2023 року про відкриття провадження у справі.

Решта позовних вимог (щодо зобов`язання вчинити дії) є похідними.

15. Тож, з огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що заявлені ОСОБА_1 стосуються процесуальної діяльності суду (зокрема зазначення дати в ухвалі суду), що не може бути оскаржена шляхом звернення з новим позовом до іншого суду, як таке має місце в цій справі.

16. При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що процесуальним законодавством України, зокрема ЦПК України, передбачено певні процесуальні права учасників справи, зокрема щодо звернення із заявою про виправлення описки в судовому рішенні та/або щодо оскарження рішення (ухвали) суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Тобто саме в такий спосіб законодавець передбачив можливість захисту особою її прав, які вона вважає порушеними при здійсненні процесуальної діяльності суду.

17. З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє доводи Апелянтки про те, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

18. Твердження Апелянтки про те, що цей спір підлягає вирішенню саме в порядку адміністративного судочинства, оскільки стосується оскарження дій апарату суду при внесені даних до автоматизованої системи документообігу суду, колегія суддів до уваги не приймає з підстав, наведених раніше.

19. Аналізуючи всі доводи Апелянта, судова колегія також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

20. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для закриття провадження в цій справі та вважає, що судом першої інстанції повно встановлено обставини та правильно застосовано норми процесуального права.

21. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

22. Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Черкаського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 19 вересня 2023 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

О.М. Кузьмишина