Справа № 420/10826/23
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/10826/23

Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я. Дата і місце ухвалення: 17.07.2023р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання призначити пенсію за вислугу років, -

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії з 15.04.2020р. (за 12 місяців перед звернення за пенсією) відповідно до ст.50 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до ст.50 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ з 15.04.2020р. (за 12 місяців перед звернення за пенсією).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що в січні 2023 року, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.09.2022р. по справі №420/10651/22, йому призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 15.04.2021р. (дати звернення за призначенням). Вважаючи, що на підставі положень ч.3 ст.50 Закону ОСОБА_1 набув право на призначення пенсії за вислугу років з 15.04.2020р., тобто за 12 місяців перед зверненням за пенсією, позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області щодо призначення йому пенсії з вказаної дати. Однак, листом від 05.04.2023р. територіальний орган ПФУ відмовив ОСОБА_1 у вчиненні таких дій, чим порушив його право на належне пенсійне забезпечення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року закрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 .

При постановленні вказаної ухвали суд виходив з того, що судовим рішенням у справі №420/10651/22, яке набрало законної сили, вже вирішено питання щодо дати, з якої ОСОБА_1 набув право на призначення пенсії за вислугу рокiв вiдповiдно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звiльнених з вiйськової служби, та деяких інших осіб».

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом першої інстанції всіх обставин справи та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 17.07.2023р. та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не враховано, що при розгляді справи №420/10651/22 судом не досліджувалося питання щодо дати, з якої позивачу підлягає призначенню пенсія. Предметом спору у вказаній справі було питання набуття ОСОБА_1 права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст.12 Закону №2262-ХІІ. Зазначення Одеським окружним адміністративним судом у резолютивній частині рішення від 07.09.2022р. по справі №420/10651/22 про обов`язок ГУ ПФУ в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію саме з 15.04.2021р. зумовлено відповідним формулюванням позовних вимог позивачем та врахуванням судом, передбаченого статтею 9 КАС України, принципу диспозитивності.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що предмет та підстави позову у даній справі є відмінними від предмету та підстав позову, який вирішувався в рамках розгляду судової справи №420/10651/22.

ГУ ПФУ в Одеській області подало письмовий відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить відмовити в її задоволенні. Відповідач зазначає, що позивачем пропущено строк звернення з даним позовом до суду, у зв`язку з чим його позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду на підставі ст.240 КАС України. Стверджує, що на виконання рішення від 07.09.2022р. по справі №420/10651/22 Головним управлінням призначено ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 15.04.2021р., тобто відповідач діяв у спосіб, визначений рішенням суду, яке набрало законної сили.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.3 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 11-257заі18, неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

За змістом пункту 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Необхідно зауважити на тому, що відповідно до наведеної норми тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

У постанові від 09 жовтня 2018 року у справі № 809/487/18 Верховний Суд зазначив, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Отже, достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України є одночасна сукупність таких умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність в іншій справі постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи і які набрали законної сили.

Таким чином, спірним є питання наявності в межах двох справ одночасної сукупності вищевказаних умов для закриття провадження у справі, що розглядається.

Закриваючи оскаржуваною ухвалою від 17.07.2023р. провадження у справі за позовом ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що спір в даних правовідносинах вирішений рішенням суду, прийнятим у справі №420/10651/22.

Колегія суддів вважає помилковим такий висновок суду першої інстанції.

Так, дійсно, в провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/10651/22 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області, в якому позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Одеській області №879 від 20.07.2022р. про вiдмову в призначенні пенсії відповідно до ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу рокiв вiдповiдно до ст. 12 Закону №2262-ХІІ з 15.04.2021р. - з дати звернення за призначенням пенсії, на пiдставi представлених Одеським обласним територiальним центром комплектування та соціальної підтримки документів.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.09.2022р., залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2022р., позов задоволено.

Зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу рокiв вiдповiдно до ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звiльнених з вiйськової служби, та деяких інших осіб» з 15.04.2021р. - з дати звернення за призначенням такої пенсії, на пiдставi представлених Одеським обласним територiальним центром комплектування та соціальної підтримки документів.

Дослідивши зміст судових рішень по справі №420/10651/22 колегією суддів встановлено, що спірним при вирішенні даного спору було наявність у ОСОБА_1 права на призначення пенсії на підставі ст.12 Закону №2262-ХІІ. При цьому, при вирішенні спору у названій справі, судом першої та апеляційної інстанції не досліджувалося (відсутні обґрунтування в мотивувальній частині) питання дати, з якої ОСОБА_1 набув право на призначення пенсії. Вказівка в резолютивній частині рішення від 07.09.2022р. про зобов`язання призначити ОСОБА_1 пенсію з 15.04.2021р. відображає межі заявлених позовних вимог, сформульованих позивачем, який, на підставі ч.3 ст.9 КАС України, розпорядився своїми вимогами на свій розсуд, а суд, в свою чергу, у відповідності до ч.2 названої статті Кодексу, розглянув адміністративну справу в межах позовних вимог.

Отже, у справі №420/10651/22 вирішено питання, зокрема, про право позивача на призначення пенсії на підставі ст.12 Закону №2262-ХІІ.

Натомість, суди не досліджували питання наявності підстав для застосування ст.50 Закону №2262-ХІІ, якою врегульовано строки призначення пенсії, порушенням саме якої позивач обґрунтовує позовні вимоги у справі №420/10826/23, оскаржуючи відмову ГУ ПФУ в Одеській області, викладену у листі від 05.04.2023р. за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.03.2023р.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про те, що вимоги, заявлені позивачем у цій справі, вже були предметом судового розгляду в іншій адміністративній справі №420/10651/22 та їх фактично вже було вирішено по суті, є помилковими, що виключає наявність підстав для закриття провадження у справі

Статтею 320 КАС України передбачено право суду апеляційної інстанції за наслідками скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасування ухвали від 17.07.2023р. та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду відповідно до ч.3 ст.312 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання призначити пенсію за вислугу років направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 18 вересня 2023 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук