Справа № 420/4500/23
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/4500/23

Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В. Дата і місце ухвалення: 26.06.2023р., м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

при секретарі Юраш К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати п.1 наказу ГУНП в Одеській області №413 від 17.02.2023р. в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції до старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Одеській області №169 о/с від 23.02.2023р. в частині звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції) з 24.02.2023р. старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області;

- поновити старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області з 25.02.2023р.;

- стягнути з ГУНП в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25.02.2023р. по момент винесення судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що підставою для прийняття спірних наказів стали необґрунтовані висновки ГУНП в Одеській області про вчинення ОСОБА_1 суспільно-небезпечного діяння у сфері безпеки дорожнього руху, яке створило потенційну загрозу життю та здоров`ю громадян та полягало у керуванні транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, спричинення ДТП та залишення місця події, не пред`явлення поліцейським УПП свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, ухилення від проходження медичного огляду, чим підірвано авторитет поліції, використання ненормативної лексики, приниження інших поліцейських, перешкоджання в проведенні службового розслідування. Позивач стверджував, що жодного з вказаних порушень він не вчиняв, їх наявність не підтверджується належними доказами. У наказі ГУНП в Одеській області №413 від 17.02.2023р. не обґрунтовано співмірність дій ОСОБА_1 із застосованим до нього дисциплінарним стягненням у вигляді «звільнення зі служби в поліції». Позивач жодним чином не міг перешкодити у проведенні службового розслідування, оскільки він не володів інформацією про його проведення; в порушення ч.11 ст.15 Дисциплінарного статуту ОСОБА_1 не було викликано для участі в засіданні дисциплінарної комісії для надання пояснень, чим позбавлено його можливості реалізувати права, передбачені ст.18 Статуту.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.06.2023р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 26.06.2023р. з ухваленням по справі нового судового рішення - про задоволення його позову у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції не надав належної правової оцінки посиланням позивача на те, що звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного із здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належними доказами. Однак, у даному випадку висновки суду першої інстанції про керування 27.01.2023р. ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та скоєння дорожньо-транспортної пригоди спростовано постановами Суворовського районного суду м.Одеси від 27.02.2023р. по справах №523/2941/23, №523/2940/23 та №523/3234/23. ОСОБА_1 стверджує, що він знаходився у хворобливому стані, а не в стані сп`яніння, поводив себе коректно, нецензурною лайкою не спілкувався.

Апелянт стверджує про безпідставність прийняття судом першої інстанції до уваги матеріалів відео фіксації, наданих працівниками патрульної поліції. Наявні в матеріалах справи відеоматеріали не відображають відомостей про вчинення ОСОБА_1 адміністративного та/або дисциплінарного правопорушення. Окрім того, відповідні відеозаписи виготовлено з порушенням п.3.5 розділу ІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаментом патрульної поліції НПУ №100 від 03.02.2016р., яким передбачено, що після активації нагрудної відеокамери все спілкування повинно бути записане безперервно.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що частина наданих ГУНП в Одеській області письмових доказів не читаєма, залучені до матеріалів справи протоколи та акти до відома ОСОБА_1 не доводилися, проігноровано пояснення позивача, що 27.02.2023р. у нього був вихідний, у зв`язку з чим він не їздив на автомобілі, за кермом була інша особа, якій він передав технічний паспорт на транспортний засіб. Не враховано судом при вирішенні спору і позитивної характеристики позивача та відсутність у нього дисциплінарних стягнень.

ГУНП в Одеській області подало письмовий відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Відповідач вважає необґрунтованими посилання апелянта на постанови Суворовського районного суду м.Одеси від 27.02.2023р. по справах №523/2941/23, №523/2940/23 та №523/3234/23, та зазначає, що складені відносно старшого сержанта поліції ОСОБА_2 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД №428273 за частиною першою статті 130 КУпАП, серії ДАД №428272 за статтею 124 КУпАП, серії ААД №428385 за статтею 122 КУпАП, та постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №501820 за частиною першою статті 126 КУпАП, у жодному разі не слугували самостійною підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення. Також, відповідач просить суд апеляційної інстанції врахувати, що працівниками патрульної поліції проводилася безперервна відео зйомка на портативні відео реєстратори №473723, №470877, №471715 усіх подій, які відбувалися 27.01.2023р. у період з 20:48 год. по 00:53 год., тобто на протязі 5 годин 41 хвилини. З наданих відеоматеріалів чітко вбачається, що під час спілкування з поліцейськими УПП старший сержант поліції ОСОБА_1 жодного разу не заперечив факт керування автомобілем та вживання алкогольних напоїв.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення скарги позивача виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 07.11.2015р. старший сержант поліції ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України, а з 31.01.2022р. займав посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області.

27.01.2023р. о 22:30 год. до УГІ ГУНП із чергової частини Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції надійшла інформація про керування поліцейським ВНП №3 ОРУП №2 ГУНП в області транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

27.01.2023р. начальником УГІ ГУНП полковником поліції В.Капуляком керівництву ГУНП подано доповідну записку (вих. УГІ ГУНП №55/273) та запропоновано призначити службове розслідування, у зв`язку з виявленими порушеннями старшим сержантом поліції О. Прокоф`євим (порушення Правил дорожнього руху, керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та спричинення дорожньо-транспортної пригоди), вивчення ефективності проведення відповідної профілактичної роботи безпосереднім та прямими керівниками щодо останнього.

Наказом від 31.01.2023р. №263 «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» з метою повної, всебічної та об`єктивної перевірки інформації щодо можливого порушення службової дисципліни, зокрема, неналежного виконання службових обов`язків окремими поліцейськими відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області, що призвело до порушення Правил дорожнього руху та залишення місця дорожньо-транспортної пригоди 27.01.2023р. поліцейським сектору реагування патрульної поліції ВНП №3 ОРУП №2 ГУНП в області старшим сержантом поліції О. Прокоф`євим, та керуванні ним з ознаками алкогольного сп`яніння транспортним засобом, а також вивчення ефективності проведення відповідної профілактичної роботи безпосереднім та прямими керівниками щодо останнього, призначено службове розслідування щодо ОСОБА_1 .

За результатами службового розслідування дисциплінарною комісією складено Висновок від 14.02.2023р., затверджений начальником ГУНП в Одеській області генералом поліції третього рангу М.Семенишиним, яким завершено службове розслідування, та зазначено, що Комісія вважала би за можливе застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції до старшого сержанта поліції ОСОБА_2 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 3, 4, 6, 7, 9, 11, 13 частини третьої статті 1, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018р. №2337-VIII, пункту 1 частини першої статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію України» від 02.07.2015р. №580-VIII, пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018р. №893, абзаців другого та третього частини 5 статті 14, абзаців третього, шостого та восьмого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. №3353-XII, пункту 5 розділу VI Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 11.10.2018р. №828, абзаців другого, третього пункту 2, пункту 3 та пункту 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016р. №1179, підпункту 6 пункту 10 Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016р. №70, пункту 6, абзацу першого пункту 7 розділу II наказу МВС України від 08.02.2019р. №100, пункту 1.3, підпунктів «б» та «г» пункту 2.1, підпунктів «б», «д», «с» пункту 2.3, пункту 2.5, підпунктів «а», «б», «д», «е» пункту 2.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, пунктів 2.1 та 2.4 розділу I Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП від 01.02.2021р. №177, підпунктів 2, 3 пункту 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023р. №7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції».

Так, в ході службового розслідування встановлено, що 27.01.2023р. о 19:25 год., у м. Одесі по вул. Жоліо-Кюрі старший сержант поліції О. Прокоф`єв, керуючи власним автомобілем «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не переконався в безпечності маневру під час виїзду з гаражного кооперативу, не надав перевагу в русі автомобілю «ВА3-2109», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 та поруч із будинком 24 по вул. Давида Ойстраха у м. Одесі допустив зіткнення із зазначеним автомобілем. Після чого старший сержант поліції ОСОБА_4 , перебуваючи поза службою (вихідний день), у цивільному одязі, без табельної вогнепальної зброї, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Як стало відомо із пояснень ОСОБА_3 , водій перебував за кермом із явними ознаками алкогольного сп`яніння.

У подальшому нарядом УПП «ОКЕАН-0403» у салоні автомобіля «Toyota Camry» були виявлені пластини-ідентифікатори, що кріпляться в установлених місцях на механічних транспортних засобах з реєстраційним номером НОМЕР_1 , які були зняті з автомобіля. За допомогою ІПНП поліцейськими УПП було встановлено особу власника транспортного засобу ОСОБА_1 , після чого було вжито пошукових заходів та останнього було знайдено за місцем мешкання ( АДРЕСА_1 ) з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) та доставлено на місце події. У свою чергу, ОСОБА_5 вказав поліцейським УПП, що саме ОСОБА_4 знаходився за кермом автомобіля «Toyota Camry» та спричинив ДТП.

До того ж, старший сержант поліції О. Прокоф`єв не надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та чинний страховий поліс на законну вимогу поліцейських УПП та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП за допомогою спеціального приладу «Drager» або у закладі охорони здоров`я останній відмовився (зафіксовано на бодікамери).

На підставі викладеного стосовно старшого сержанта поліції ОСОБА_6 складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД №428273 за частиною першою статті 130 КУпАП, серії ААД №428272 за статтею 124 КУпАП, серії ААД №428385 за статтею 122-4 КУпАП, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №501820 за частиною першою статті 126 КУпАП та накладено штраф у сумі 425,00 грн.

Автомобіль «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_3 , евакуйовано на спеціальний майданчик із пошкодженням переднього бампера, капоту, обох фар, моторного відсіку, лівого та правого передніх крил. У свою чергу, автомобіль «ВА3-2109» отримав механічні пошкодження капоту, лівого переднього крила та обох лівих дверей.

Відповідальним від керівництва по ВНП №3 ОРУП №2 ГУНП в області було здійснено виїзд за місцем мешкання старшого сержанта поліції ОСОБА_6 , де було вилучено автоматичну і табельну вогнепальну зброю з боєприпасами та здано до цього ж відділення поліції.

Під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією відібрано письмові пояснення в інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №1 полку УПП старшого сержанта поліції М.Григорович, в інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №1 полку УПП старшого сержанта поліції М.Жураковського, в заступника командира роти №4 батальйону №1 полку УПП старшого лейтенанта поліції Ю.Кравченка, в начальника сектору превенції ВНП №3 ОРУП №2 ГУНП в області капітана поліції О.Янчева, а також в старшого сержанта поліції О.Прокоф`єва та власника автомобіля «ВА3-2109» І.Лігостова.

У висновку службового розслідування зазначено, що обставини, які б пом`якшували відповідальність старшого сержанта поліції ОСОБА_6 , відсутні. Дисциплінарною комісією встановлено обставини, що обтяжують відповідальність поліцейського вчинення дисциплінарного проступку перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння та настання збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку.

Пунктом 1 наказу ГУНП в Одеській області від 17.02.2023р. №413 «Про застосування дисциплінарних стягнень до посадових осіб ГУНП в Одеській області», за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 3, 4, 6, 7, 9, 11, 13 частини третьої статті 1, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018р. №2337-VIII, пункту 1 частини першої статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію України» від 02.07.2015р. №580-VIII, пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018р. №893, абзаців другого та третього частини 5 статті 14, абзаців третього, шостого та восьмого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. №3353-XII, пункту 5 розділу VI Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 11.10.2018р. №828, абзаців другого, третього пункту 2, пункту 3 та пункту 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016р. №1179, підпункту 6 пункту 10 Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016р. №70, пункту 6, абзацу першого пункту 7 розділу II наказу МВС України від 08.02.2019р. №100, пункту 1.3, підпунктів «б» та «г» пункту 2.1, підпунктів «б», «д», «с» пункту 2.3, пункту 2.5, підпунктів «а», «б», «д», «е» пункту 2.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, пунктів 2.1 та 2.4 розділу I Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП від 01.02.2021р. №177, підпунктів 2, 3 пункту 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023р. №7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», до старшого сержанта поліції О.Прокоф`єва (0028974), поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Зазначений наказ реалізовано наказом ГУНП в Одеській області від 23.02.2023р. №169 о/с, яким старшого сержанта поліції О.Прокоф`єва (0028974), поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області звільнено з 24 лютого 2023 року зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції).

Не погоджуючись з правомірністю наказів ГУНП в Одеській області від 17.02.2023р. №413 та від 23.02.2023р. №169 о/с, ОСОБА_1 оскаржив їх в судовому порядку.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях позивача складу дисциплінарного проступку, який встановлений дисциплінарною комісією. Суд зазначив, що наявними у матеріалах справи письмовими доказами, у тому числі матеріалами службового розслідування, відеофіксацією подій, тощо, підтверджено, що старший сержант поліції ОСОБА_1 під час вище окреслених подій 27.01.2023р. мав ознаки алкогольного сп`яніння, не реагував на звернення співробітників поліції, поведінка з працівниками поліції була зухвалою та грубою, окрім того, під час спілкування з працівниками поліції застосовував нецензурну лексику. За висновками суду, така поведінка позивача, як поліцейського, суперечить загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції. Вчинення подібних дій призводить до встановлення негативної суспільної думки населення щодо органів правопорядку, які у відповідності до своїх службових обов`язків повинні неупереджено дотримуватись законодавства України, в тому числі щодо морально-етичних принципів. Водночас, суд звернув увагу, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини, як у робочий, так і в неробочий час, поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики, що визначено Правилами етичної поведінки поліцейських. Позивач своїми діями, які встановлені та зафіксовані матеріалами службового розслідування, грубо порушив вимоги Дисциплінарного статуту та Закону України «Про Національну поліцію», дискредитував діяльність поліції та підірвав її авторитет у суспільстві.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відсутність підстав для їх задоволення. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України від 02.07.2015р. №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII), Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018р. №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), Правилами етичної поведінки поліцейських, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016р. №1179 (далі - Правила етичної поведінки поліцейських) та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 18 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейський, серед іншого, зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Підстави звільнення поліцейських зі служби в поліції передбачено ч.1 ст.7 Закону №580-VIII.

Зокрема, пункт 6 частини першої цієї статті визначає як підставу звільнення - реалізацію дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Так, Законом України від 15.03.2018р. №2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції, у преамбулі якого вказано, що цей статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського, серед іншого: утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

Згідно статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Водночас, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст.12 Дисциплінарного статуту).

За змістом ч.ч.1-2 ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

В свою чергу, пунктом 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських закріплено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський, серед іншого, повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

Колегія суддів зазначає, що підставою для дисциплінарної відповідальності поліцейського є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на наступному: чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях.

Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2021 року по справі №320/3085/20 зазначив, що працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників та є несумісними із подальшим проходженням служби.

Порушення моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, що негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника органу поліції.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є правомірним і пропорційним, оскільки під час проведення службового розслідування інформація щодо порушень позивачем службової дисципліни знайшла своє підтвердження.

Так, як слідує з висновку службового розслідування, старший лейтенант поліції О.Прокоф`єв дискредитував звання поліцейського внаслідок таких дій: вчинення суспільно-небезпечного діяння у сфері безпеки дорожнього руху, яке створювало потенційну загрозу життю та здоров`ю громадян та полягало в керуванні транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння; спричинення дорожньо-транспортної пригоди та залишення місця події; непред`явлення поліцейським УПП свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів; ухилення від проходження медичного огляду.

Наявні в матеріалах службового розслідування докази підтверджують, що позивач послідовно скоїв декілька дисциплінарних проступків, що виразилися в особистій недисциплінованості, умисному невиконанні норм діючого законодавства України, ухиленні від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, учиненні дій, що підривають авторитет Національної поліції України, порушенні етики поліцейського, використанні ненормативної лексики під час спілкування, висловлювань та дій, що принижують честь і гідність інших працівників поліції, недотриманні законів, правил і норм у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в частині заборони керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, спричиненні дорожньо-транспортної пригоди та залишенні місця події, непред`явленні поліцейським УПП свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, не інформуванні керівника про зазначену вище подію, неналежному забезпеченні умов зберігання та залишенні без нагляду табельної вогнепальної зброї, перешкоджанні та не сприянні проведенню службового розслідування.

Зокрема, опитані у ході службового розслідування інспектори взводу №1 роти №4 батальйону №1 полку УПП старший лейтенант поліції ОСОБА_7 та старший сержант поліції М.Жураковський, які 27.01.2023р. несли службу у складі наряду «Океан-0403» та виїжджали на місце дорожньо-транспортної пригоди по вул.Давида Ойстраха, надали пояснення, що по прибуттю на місце ДТП ними було виявлено зіткнення автомобілів «ВАЗ-2109», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , та «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , водія якого на місці ДТП не було. Встановивши належність зазначеного автомобіля ОСОБА_1 поліцейські здійснили виїзд за адресою місця його проживання, де він був з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Після доставлення ОСОБА_1 на місце ДТП водій ОСОБА_8 впізнав його та підтвердив, що саме він перебував за кермом автомобіля «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 . ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та місці події за допомогою спеціального приладу «Drager» або в закладі охорони здоров`я. Також, поліцейські підтвердили, що під час складання адміністративних матеріалів ОСОБА_1 не надавав тривалий час водійське посвідчення, конфліктував з поліцейськими, неодноразово використовував нецензурну лайку. Реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс не надав.

Аналогічні за своїм змістом пояснення надав під час службового розслідування заступник командира роти №4 батальйону №1 полку УПП старший лейтенант поліції ОСОБА_9 .

Опитаний начальник сектору превенції ВНП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_10 , крім викладеного вище, також зазначив, що під час перебування за місцем проживання ОСОБА_1 його мати відкрила сейф, де лежала табельна вогнепальна зброя разом із магазинами до автоматичної зброї. Сама автоматична зброя знаходилася не у сейфі, а під ліжком ОСОБА_1 ОСОБА_10 зазначив, що він забрав зброю та боєприпаси та невідкладно здав усе до чергової частини ВНП №3 ОРУП №2 ГУНП.

У ході службового розслідування також відібрано пояснення у водія автомобіля «ВА3-2109» ОСОБА_8 , який повідомив, що 27.01.2023р. він їхав у місті Одесі по вулиці Жоліо-Кюрі, в цей час із гаражного кооперативу виїхав автомобіль «Toyota Camry» та не надавши переваги в русі здійснив зіткнення. Після зіткнення ОСОБА_5 вийшов зі свого транспортного засобу та підійшов до водія «Toyota Camry», який сидів за кермом. Чоловік вийшов із автомобіля та запропонував ОСОБА_11 грошові кошти, після чого водій сів до автомобіля та намагався поїхати з місця події, проте його машина не завелась, тому він просто пішов з місця ДТП. У той час їхав екіпаж УПП та зупинилися на місці дорожньо-транспортної пригоди. В ході перевірки поліцейські УПП знайшли реєстраційні номери від «Toyota Camry» у салоні автомобіля, яким чином вони там опинилися ОСОБА_5 пояснити не зміг. Поліцейські УПП перевірили номери згідно поліцейської бази та встановили власника даного транспортного засобу, ним виявився працівник поліції Прокоф?єв Олександр. Після чого поліцейські УПП поїхали за адресою мешкання вказаного водія та згодом привезли його на місце ДТП, якого ОСОБА_5 відразу упізнав, про що повідомив поліцейських УПП. ОСОБА_12 довгий час не надавав свої документи, проте згодом перестав пручатися та поліцейські почали складати адміністративні матеріали. Під час оформлення матеріалів ОСОБА_12 не заперечував, що він був за кермом та був у стані алкогольного сп`яніння, до того ж він постійно виражався нецензурною лайкою.

Відповідні пояснення, отримані в ході службового розслідування, підтверджено матеріалами відео фіксації, які містяться в матеріалах справи.

Апелянт зазначає, що надані відповідачем відеозаписи виготовлено з порушенням п.3.5 розділу ІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаментом патрульної поліції НПУ №100 від 03.02.2016р., яким передбачено, що після активації нагрудної відеокамери все спілкування повинно бути записане безперервно.

Колегія суддів критично ставиться до таких доводів апелянта, оскільки ГУНП в Одеській області надало суду три відеозаписи, здійснені на портативні відео реєстратори №473723, №470877 та №471715, з яких вбачається здійснення безперервної відео зйомки усіх подій, які відбувалися 27.01.2023р. у період з 20:48 год. по 00:53 год.

В свою чергу, опитаний під час службового розслідування ОСОБА_1 пояснив, що 27.01.2023р. у нього був вихідний, а тому він перебував вдома. У цей день його товариш ОСОБА_13 , який проживає поруч, попросив дати йому транспортний засіб «Toyota Camry», на що поліцейський погодився. Згодом йому зателефонував ОСОБА_13 та повідомив, що потрапив на цьому ж автомобілі в ДТП, після чого ОСОБА_1 вийшов на місце події. У водія автомобіля «ВАЗ-2109» претензій ні до кого не було, вирішили все на місці. Проте, пізніше приїжджали поліцейські і почати оформляти матеріали. ОСОБА_1 стверджував, що: він не знає яким чином сталася дорожньо-транспортна пригода за участю його автомобіля; того дня алкогольні напої він не вживав, але приймав заспокійливе та ліки, так як має певні проблеми зі здоров`ям; не розуміє яким чином його впізнав власник автомобіля «ВАЗ-2109»; табельна зброя під час надзвичайної події перебувала у райвідділі поліції.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується апелянтом, дисциплінарною комісією старшому сержанту поліції ОСОБА_14 запропоновано підтвердити свої пояснення з використанням поліграфа задля доведення, що 27.01.2023р. він не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Проте, старший сержант поліції ОСОБА_4 відмовився у прийнятті даної пропозиції без зазначення причин відмови.

У зв`язку з цим, колегія суддів критично ставиться до наданих позивачем пояснень та погоджується з ГУНП в Одеській області, що відмова ОСОБА_6 підтвердити свої пояснення з використанням поліграфа свідчить про намагання приховати обставини події, які мали місце 27.01.2023р.

На підставі викладеного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість посилань позивача на відсутність в матеріалах справи належних доказів вчинення ним дисциплінарного проступку, за який його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Колегія суддів зазначає, що дискредитація за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів державної влади та їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.

За своєю суттю послідовно скоєні старшим сержантом поліції ОСОБА_15 дисциплінарні проступки підривають довіру та авторитет Національної поліції України в очах громадськості та є несумісними із проходженням надалі служби в поліції, учинені внаслідок низьких морально-ділових якостей останнього.

Що ж до посилань апелянта на те, що висновки суду першої інстанції про керування 27.01.2023р. ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та скоєння дорожньо-транспортної пригоди спростовано постановами Суворовського районного суду м.Одеси від 27.02.2023р. по справах №523/2941/23, №523/2940/23 та №523/3234/23, то колегія суддів їх не приймає, оскільки погоджується з судом першої інстанції, що складені відносно старшого сержанта поліції ОСОБА_2 протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, ст.124 КУпАП та ст.122 КУпАП, а також постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, не слугували самостійною підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення.

ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних проступків, а не у зв`язку з вчиненням ним адміністративних правопорушень. Наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення особи рядового і начальницького складу до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав. Зазначені види юридичної відповідальності є різними за своєю суттю та між собою не пов`язані.

А відтак, результати розгляду адміністративних матеріалів, складених відносно ОСОБА_1 , не мають взаємозв`язку із результатами проведеного службового розслідування та не спростовують встановлені ним обставини, які, до того ж, підтверджені зібраними дисциплінарною комісією доказами.

Такі висновки колегії суддів узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 17.07.2019р. по справі №806/2555/17, від 02.06.2021р. по справі №815/2705/16, від 26.05.2022р. по справі №420/3630/20.

Рішення про захід впливу у вигляді звільнення вжито до позивача за дії, що виразились у скоєнні проступку, що підриває авторитет поліції і її працівників в очах громадськості, порушення етики поведінки поліцейського, чим допущено порушення службової дисципліни. Тобто, наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності ґрунтується на самостійних підставах.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта на ст.62 Конституції України, оскільки предметом спору у даній справі є оскарження наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення, а не за вчинення адміністративного, кримінального чи іншого правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 10.06.2021р. по справі №420/241/20 зазначив, що гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11.02.2003р. у справі «Ringvold v. Norway», заява №34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Надаючи правову оцінку посиланням апелянта на те, що виявлене службовим розслідуванням порушення службової дисципліни необґрунтовано кваліфіковано ГУНП в Одеській області як грубе порушення, достатнє для застосування такого виняткового виду стягнення як звільнення зі служби в поліції колегія суддів виходить з наступного.

Верховний Суд у постановах від 28.10.2021р. по справі №520/1578/2020, від 09.02.2022р. по справі №160/12290/20 висловив правову позицію, згідно якої обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. Застосування дисциплінарного стягнення здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Висновок про те, що визначення виду дисциплінарного стягнення, яке необхідно накласти на поліцейського, є переважним (дискреційним) правом безпосередньо керівника органу поліції, підтримано також Верховним Судом у постанові від 25.02.2021р. по справі №160/9275/18

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Отже, вибір одного із видів дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень органу, що має право приймати рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження.

З урахуванням встановлених у справі обставин колегія суддів вважає обґрунтованими доводи відповідача про те, що вчинений позивачем проступок, з урахуванням особливостей проходження служби, несумісний з високим званням поліцейського. Дисциплінарний проступок позивача виявився у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських.

Оцінюючи обраний відповідачем захід дисциплінарного впливу, колегія суддів вважає, що останній не вийшов за межі допустимого розсуду. На думку суду, встановлені під час службового розслідування обставини можуть розглядатись як такі, що об`єктивно завдають шкоди авторитету правоохоронного органу, працівники якого повинні бути прикладом виключно високого рівня правової свідомості та чесності як у робочий, так і у неробочий час.

Питання поваги до правоохоронних органів є вкрай важливим, особливо в умовах воєнного стану на території України, введеного у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації в Україну.

Обставин, які вказували б на порушення порядку чи процедури проведення службового розслідування, колегією суддів не встановлено, а доводи ОСОБА_1 щодо протилежного спростовуються матеріалами справи.

Що ж до посилання апелянта на його позитивну характеристику, то колегія суддів звертає увагу на те, що вчинення навіть одного проступку, який ганьбить звання працівника поліції, нівелює всі попередні заслуги поліцейського, оскільки дискредитує не лише особу поліцейського, а й поліцію в цілому, як орган, що служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі №810/2073/16.

З огляду на викладене у сукупності, колегія суддів вважає правильним і обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що накази ГУНП в Одеській області №413 від 17.02.2023р. в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, та №169 о/с від 23.02.2023р. в частині звільнення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», є правомірними, обґрунтованими, ухваленими відповідно до критеріїв, визначених у статті 2 КАС України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги позивача та скасування рішення суду від 26.06.2023р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа у відповідності до п.1 ч.6 ст.12 КАС України є справою незначної складності та розглядалась судом першої інстанції за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 19 вересня 2023 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук