Справа № 520/14006/23
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

18 вересня 2023 року № 520/14006/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СИЛА ПРИРОДИ" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "СИЛА ПРИРОДИ" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним (недійсним) рішення про застосування фінансових санкцій від 17.02.2022 року №0 та скасувати його.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що рішення про застосування фінансових санкцій від 17.02.2022 року №0 є протиправним та недійсним. Зазначені обставини зумовили звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 23.02.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позов, в якому останнім вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує, оскільки позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки оскаржуване рішення було прийнято у зв`язку з встановленням під час проведення фактичної перевірки порушення, що належним чином зафіксовано в акті перевірки.

Також, представником позивача через канцелярію суду було подано заяву, в якій останнім вказано, що поданий до суду відзив на позов підписаний особою, якою не додано до відзиву підтвердження представницьких повноважень. Також, у додатку до відзиву надано не засвідчені належним чином копії документів, у зв`язку з чим останні не підлягають врахуванню.

Суд, дослідивши подані до суду представником відповідача відзив по справі №520/14006/23 та представником позивача заяву, зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ст. 261 КАС України визначено, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

При цьому, згідно приписів ст. 162 КАС України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

До відзиву додаються: 1) докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; 2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Згідно із ч.3 ст.166 КАС України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.166 КАС України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Згідно із положеннями ч.1 ст.167 КАС України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним законом іноземної держави (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

З врахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що позивач, звертаючись до суду із заявою, в якій просить не враховувати поданий до суду відзив на позов, вказує на його підписання неповноважною особою, у зв`язку з чим відзив на позов не підлягає прийняттю до розгляду.

Матеріали справи свідчать, що від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву в порядку ст. 162 КАС України, який підписано представником Ганною Гундар.

Надаючи оцінку доводам представника позивача, суд вважає за необхідне вказати, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно юридичної особи Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ 43005393) Гундар Ганна Миколаївна наділена повноваженнями вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (діє виключно в судах України без окремого доручення керівника (само представництва ДПС, Головного управління ДПС у Харківській області, як відокремленого підрозділу ДПС) з правом посвідчення копій документів щодо повноважень, без права відмови, відкликання, визнання позову, відмови, відкликання апеляційних, касаційних скарг). До матеріалів відзиву на позов долучено копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи Державна податкова служба України.

Відтак, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність зазначених доводів представника позивача.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову та заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Наказом Головного управління ДПС у Харківській області від 19.10.2021 № 7862-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «СИЛА ПРИРОДИ» ()» на підставі пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 (здійснення функцій, визначених законодавством у сфері обігу пального), п.п.19-1.4, 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17, п.19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу України, ч.1 ст.16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» наказано провести фактичну перевірку підприємства позивача за місцем фактичного провадження діяльності у господарському об`єкті, розташованому за адресою: вул. Вишнева, буд. 95, с. Старовірівка, Новодолазький район, Харківська область, з 20.10.2021 року, тривалістю 10 діб. Також вказаний наказ містить зазначення про те, що перевірку належить провести за період діяльності з 01.04.2020 по день закінчення перевірки з метою здійснення контролю за дотриманням вимог Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», Податкового кодексу України та інших нормативно-правових актів у сфері обігу пального.

Під час розгляду справи встановлено, що посадовими особами Головного управління ДПС у Харківській області на підставі наказу №7862-п від 19.10.10.2021 року, направлень на перевірку №14204 та №14205 від 19.10.2021 року, які було вручену директору позивача, про що свідчить напис та підпис останньої у відповідних графах направлень, було проведено фактичну перевірку господарського об`єкта, розташованого за адресою: вул. Вишнева, 95, с. Старовірівка, Нововодолазький район, Харківська область, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «СИЛА ПРИРОДИ», за результатами якої складено акт перевірки від 29.10.2021, дата реєстрації 01.11.2021 року № 19314/20/20/РРО/40132333.

Зі змісту акту перевірки від 01.11.2021 року №19314/20/20/РРО/40132333 вбачається, що перевіркою встановлено зберігання пального без наявності відповідної ліцензії, чим порушено ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР зі змінами та доповненнями, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «СИЛА ПРИРОДИ» отримало пальне «важкі дистиляти» (газойли) код товару згідно з УКТ ЗЕД у Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Агро» у кількості 7051,08 л згідно акцизної накладної від 27.05.2020 № 151 на адресу: с. Дмитрівка, Первомайський р-н, Харківська обл. Факт отримання позивачем пального від контрагента Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Агро» підтверджується також товарно-транспортною накладною від 27.05.2020 № 129 (у період відсутності ліцензії).

Крім того, в ході перевірки, згідно наданих підприємством копій документів встановлено поступове списання отриманого пального протягом п`яти місяців, що підтверджує факт його зберігання (копія книги складського обліку матеріалів додається).

З копії вказаної книги перевіряючими встановлено, що протягом п`яти місяців (з 03.06.2020 по 28.10.2020) було видано робітникам підприємства дизельного палива у загальній кількості 7040 л (в середньому по 30, 40, 60, 80 літрів в день на кожного робітника).

Також, було встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «СИЛА ПРИРОДИ» було отримано ліцензію на право зберігання пального для потреб власного споживання чи промислової переробки, проте терміном дії з 03.06.2020 по 03.06.2025.

У зв`язку з встановленням під час проведення фактичної перевірки порушення, а саме допущення позивачем правопорушення у вигляді зберігання пального без ліцензії, контролюючим органом на підставі абз.9 ч.2 ст.17 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», було прийнято рішення про застосування до підприємства позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу розміром 500000,00 грн.

Позивачем було оскаржено зазначене рішення в адміністративному порядку, проте рішенням Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 24.04.2023 року №9943/6/99- рішення було залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Представником позивача вказано, що за наказом контролюючого органу від 19.10.2021 року було дійсно проведено фактичну перевірку стану дотримання вимог законодавства під час провадження діяльності, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального. Підставою для вказаної перевірки було визначено п.п.80.2.5 п. 80.2 ст. 80, п.п. 19-1.4, 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17, п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України, ч.1 ст.16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». Позивачем було надано під час проведення перевірки усі необхідні документи для здійснення господарської діяльності, зокрема, і відповідні дозвільні документи. Позивачем було оскаржено в адміністративному порядку зазначене рішення та в скарзі було вказано на обставини відсутності можливості своєчасного оскарження через військову агресію проти України, а настання форс-мажорних обставин з 24.02.2022 року засвідчено Торгово-промисловою палатою України в листі від 28.02.2022 року, що може бути підставою для скасування фінансових санкцій застосованих податковим органом. Проте у задоволенні скарги було відмовлено, але така відмова є протиправною. Представником позивача зазначено, що копію акту перевірки було отримано лише 09.05.2023 року у відповідь на запит, підписів керівника позивача та перевіряючих такий акт перевірки не містить. Зазначена копія акту засвідчена неналежним чином, текст (рукописна частина) майже нечитабельна, що позбавляє можливості встановити зміст останнього. Однак, зі змісту акту перевірки все ж таки встановлено висновок перевіряючого стосовно зберігання пального без ліценції, що не відповідає дійсним обставинам, оскільки така ліценція була і вона була оплачена, яка надавалась до перевірки, разом із усіма первинними документами. Також, представником позивача зазначено, що оскаржуване рішення складено з порушеннями та без дотримання порядку, встановленого для винесення таких рішень контролюючим органом.

Вважаючи зазначене рішення контролюючого органу протиправним позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Згідно пп. 75.1.3 п. 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Приписами п. 80.1 статті 80 Податкового кодексу України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема в разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема (1) у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, (2) а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

У постановах від 12.08.2021 (справа №140/14625/20), від 10.04.2020 (справа №815/1978/18), від 05.11.2018 (справа №803/988/17), від 20.03.2018 (справа №820/4766/17), від 22.05.2018 (справа №810/1394/16), від 11.07.2022 (справа №120/5728/20-а), від 21.12.2022 (справа №500/1331/21) Верховним Судом викладено висновки стосовно того, що підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

З наявної в матеріалах справи копії наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 19.10.2021 № 7862-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «СИЛА ПРИРОДИ» ()» вбачається, що останній видано на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 (здійснення функцій, визначених законодавством у сфері обігу пального), п.п. 19-1.4, 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17, п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України, ч.1 ст.16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» з метою проведення фактичної перевірки підприємства позивача за місцем фактичного провадження діяльності у господарському об`єкті, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , з 20.10.2021 року, тривалістю 10 діб, за період діяльності з 01.04.2020 по день закінчення перевірки з метою здійснення контролю за дотриманням вимог Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», Податкового кодексу України та інших нормативно-правових актів у сфері обігу пального.

Відтак, правовою підставою для проведення перевірки є підпункт 80.2.5 п. 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

Отже, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність доводів представника позивача щодо протиправності вказаного наказу про проведення фактичної перевірки підприємства позивача.

Також, суд зазначає, що основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України врегульовані Законом України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон № 481/95-ВР).

Відповідно до положень ч.2 ст.17 Закону № 481/95-ВР (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - так само) встановлена відповідальність за зберігання пального без наявності ліцензії у вигляді штрафних санкцій у розмірі 500 000 гривень. Водночас така санкція не може бути застосована у випадку, якщо місце зберігання пального є таким, яке за змістом статті 15 Закону № 481/95-ВР звільняє суб`єкта господарювання від обов`язку отримувати відповідну ліцензію.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону № 481/95-ВР оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Положеннями ч.8 ст.15 Закону №481/95-ВР визначено, що суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Частиною 32 ст.15 Закону № 481/95-ВР встановлено, що ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії документів, перелік яких встановлений частиною тридцять восьмою цієї статті.

Відповідно до ч.43 ст. 15 Закону №481/95-ВР суб`єкти господарювання, що здійснюють зберігання пального, яке не реалізовується іншим особам і використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, копії зазначених документів не подають. Такі суб`єкти господарювання у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження, а також фактичне місцезнаходження ємностей, що використовуються для зберігання пального.

При цьому, згідно з ч.19 ст. 15 Закону №481/95-ВР ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються:

- підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету;

- підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву;

- суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.

Як передбачено ч. 21 ст.15 Закону №481/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють роздрібну, оптову торгівлю пальним або зберігання пального виключно у споживчій тарі до 5 літрів, ліцензію на роздрібну або оптову торгівлю пальним або ліцензію на зберігання пального не отримують.

У статті першій Закону № 481/95-ВР надано визначення таких термінів: місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання; місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик; ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

З аналізу норм Закону № 481/95-ВР вбачається, що зберігання пального нерозривно пов`язане із наявністю у суб`єкта господарювання споруд та/або обладнання, та/або ємностей, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування (місця зберігання пального). Наявність у суб`єкта господарювання обов`язку з отримання ліцензії на право здійснення діяльності зі зберігання пального, яка опосередковується придбанням та використанням суб`єктом господарювання пального для задоволення своїх власних виробничих потреб при провадженні його господарської діяльності (не пов`язаної з метою отримання доходу від зберігання пального як виду економічної діяльності) залежить саме від відповідності такого суб`єкта господарювання певним критеріям.

Під час розгляду справи встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «СИЛА ПРИРОДИ» отримало пальне «важкі дистиляти» (газойли) код товару згідно з УКТ ЗЕД від Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Агро» у кількості 7051,08 л згідно акцизної накладної від 27.05.2020 № 151 на адресу: с. Дмитрівка, Первомайський р-н, Харківська обл.

Факт отримання позивачем пального від контрагента Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Агро» підтверджується також товарно-транспортною накладною від 27.05.2020 № 129.

Крім того, в ході проведення фактичної перевірки, згідно наданих підприємством копій документів перевіряючими було встановлено поступове списання отриманого пального протягом п`яти місяців, що підтверджує факт його зберігання. З копії вказаної книги перевіряючими встановлено, що протягом п`яти місяців (з 03.06.2020 по 28.10.2020) було видано робітникам підприємства дизельного палива у загальній кількості 7040 л (в середньому по 30, 40, 60, 80 літрів в день на кожного робітника).

Також, матеріали справи свідчать на користь того, що Товариством з обмеженою відповідальністю «СИЛА ПРИРОДИ» було отримано ліцензію на право зберігання пального для потреб власного споживання чи промислової переробки реєстраційний номер 2001441, дата реєстрації 27.05.2020 року, термін дії з 03.06.2020 по 03.06.2025, місцезнаходження: Україна, 63254, Харківська область, Новодолазький район, с. Старовірівка, вул. Вишнева, буд. 95, адреса місця зберігання: Україна, 63254, Харківська область, Новодолазький район, с. Старовірівка, вул. Вишнева, буд. 95, загальна місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального (літрів): 9000.

Відтак, станом на момент вчинення позивачем правопорушення, тобто 27.05.2020 року, ліцензія підприємства позивача була зареєстрована, проте не почала діяти, оскільки її дія розпочалась лише 03.06.2020 року.

Суд зазначає, що з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що зберігання пального позивачем здійснювалось на час встановлення перевіркою правопорушення, що підтверджується долученими до матеріалів справи доказами та поясненням директора позивача, наданими під час перевірки. Натомість позовна заява не містить в собі доказів на спростування вказаних висновків.

В той же час, представником позивача у поданій до суду заяві вказано, що на підприємстві відсутня у штатному розписі посада головного бухгалтера, що свідчить про неможливість отримання зазначеною особою акту перевірки засобами поштового зв`язку, як про це зазначає представник відповідача із посиланням на лист-інформацію АТ «УКРПОШТА». Зазначене свідчить про неможливість врахування зазначених доводів представника відповідача та відповіді АТ «УКРПОШТА» в якості обґрунтувань та доказів. Крім того, представником позивача наголошено на обставинах того, що відповідачем не надано доказів вручення зазначеного акту перевірки. Також, представником позивача зазначено, що з копії акту перевірки від 29.10.2021 року вбачається, що в ньому двічі дописано підписи головного державного ревізора-інспектора Панченка О.

Надаючи оцінку вказаному, суд зазначає, що доводи підприємства позивача, покладені в обґрунтування власної правової позиції, зводяться до посилань на форс-мажорні обставини, пов`язані зі збройною агресією проти України, та допущення контролюючим органом формальних неточностей під час проведення перевірки, оформлення акту перевірки та самого оскаржуваного рішення, що в свою чергу не може вважатися судом належним обґрунтуванням для визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 17.02.2022 року №0, оскільки самі по собі не спростовують допущеного підприємством порушення. В той же час, посилання на недоліки заповнення акту перевірки, формування його копій, доводи стосовно не підтвердження доказів вручення копії акту перевірки підприємству з огляду на фальсифікацію інформації та доказів АТ «УКРПОШТА» не підтверджено належними та обґрунтованими доказами.

Відтак, суд приходить до висновку, що рішення про застосування фінансових санкцій від 17.02.2022 року №0 є таким, що прийнято у відповідності до норм діючого законодавства, а відтак, скасуванню не підлягає.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "СИЛА ПРИРОДИ".

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "СИЛА ПРИРОДИ" (вул. Вишнева, буд. 95, с. Старовірівка, Нововодолазький район, Харківська обл., 63254) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057) про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.