Справа № 473/5019/23
Суддя: Лузан Л. В.
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/5019/23
РІШЕННЯ

іменем України

"18" вересня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В., за участю: секретаря судових засідань Кріпак Н.Г., представника позивача Гінкул А.В., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Козиревич О.С., перекладача Затік І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом Вознесенського відділу Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2023 року Вознесенський відділ Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням останнього до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 місяців.

Вимоги обґрунтовано тим, що 15 вересня 2023 року співробітниками УМП ГУНП в Миколаївській області виявлено іноземця ОСОБА_1 , який порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме, знаходиться на території України без наявності документів, що б надавали йому право законного перебування в Україні.

В цей же день відповідача згідно ч. 2 ст. 263 КУпАП було затримано в адміністративному порядку на строк до трьох діб з метою встановлення особи та подачі відповідного адміністративного позову та прийнято рішення про його поміщення до ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України».

Проведеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 прибув на територію України приблизно 12 червня 2018 року через ПП «Кучургани» в Одеській області з приватною метою. Документи, що посвідчують його особу, згодом втратив. Проте, для отримання документів на право перебування на території України до компетентних органів не звертався, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні не отримував, будь-яких інших дій щодо легалізації свого становища в Україні не вживав, законних джерел існування , родинних зв`язків в Україні не має. Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 24 серпня 2022 року ОСОБА_1 засуджений за ч.2 ст.186, ч.5 ст.72 КК України до 4 років позбавлення волі. Відбував покарання у ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)». 15 вересня 2023 року звільнений з місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання.

Постановою Вознесенського відділу УДМС України в Миколаївській області від 15 вересня 2023 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 203 КУпАП.

Також 15 вересня 2023 року Вознесенським відділом УДМС України в Миколаївській області відносно відповідача було прийняте рішення про його примусове видворення.

Враховуючи зазначене, існують обґрунтовані підстави вважати, що відповідач перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а також існує ризик створення загрози громадському порядку, що, з огляду також на відсутність у відповідача документа, який дає право на виїзд з України, є підставою для застосування судом до іноземця заходів затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, відповідно до ч.1 ст. 289 КАС України.

В судовому засіданні представник позивача Гінкул А.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі. При цьому зазначала, що відповідач станом на данийчас не ідентифікований у встановленому законодавством порядку, оскільки відсутня інформація з країни походження, а також відсутні належні документи, що дають право перетину державного кордону України.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що він має бажання та можливість самостійно отримати документи та залишити територію України.

Представник відповідача адвокат Козиревич О.С. у судовому засіданні підтримала позицію відповідача, додавши, що працівники міграційної служби не надали відповідачу можливості добровільного виконання рішення про примусове видворення, оскільки одразу після його винесення затримали його та помістили до ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України». Також вказувала на те, що особу відповідача ідентифіковано, що вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, що, в свою чергу, є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 15 вересня 2023 року співробітниками УМП ГУНП в Миколаївській області виявлено іноземця ОСОБА_1 , який порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме, знаходиться на території України без наявності документів, що б надавали йому право законного перебування в Україні.

В цей же день відповідача згідно ч. 2 ст. 263 КУпАП було затримано в адміністративному порядку на строк до трьох діб з метою встановлення особи та подачі відповідного адміністративного позову та прийнято рішення про його поміщення до ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України».

Проведеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 прибув на територію України приблизно 12 червня 2018 року через ПП «Кучургани» в Одеській області з приватною метою. Документи, що посвідчують його особу, згодом втратив. Проте, для отримання документів на право перебування на території України до компетентних органів не звертався, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні не отримував, будь-яких інших дій щодо легалізації свого становища в Україні не вживав, законних джерел існування, родинних зв`язків в Україні не має. Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 24 серпня 2022 року ОСОБА_1 засуджений за ч.2 ст.186, ч.5 ст.72 КК України до 4 років позбавлення волі. Відбував покарання у ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)». 15 вересня 2023 року звільнений з місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання.

Постановою Вознесенського відділу УДМС України в Миколаївській області від 15 вересня 2023 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 203 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення в вигляді штрафу в сумі 1 700 грн. 00 коп., який відповідачем сплачено не було.

Також 15 вересня 2023 року Вознесенським відділом УДМС України в Миколаївській області відносно відповідача було прийняте рішення про його примусове видворення, внаслідок порушення останнім законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, зважаючи на відсутність у нього документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України, з метою забезпечення вимог законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, на підставі положень ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

В цей же день Вознесенським відділом УДМС України в Миколаївській області прийнято рішення про поміщення відповідача до ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України» для його ідентифікації та з`ясування обставин правопорушення.

Правовий статус іноземцівта осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 (далі Закон №3773-VI).

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону №3773-VI нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

За змістом ч.3 ст.3 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Згідно ч.1 ст.21 Закону № 3773-VI перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців (ч. 4 ст. 30 Закону №3773-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або)забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Згідно з положеннями ч. 11ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач є громадянином Республіки Молдова. Останній не має паспортного документа, а також документів, що надають йому право перебувати на території України та право на виїзд за межі України. Таким чином, відповідач вчинив порушення законодавства України про правовий статус іноземців, з заявами про визнання його біженцем чи особою, яка потребує додаткового захисту не звертався та не отримував вказаного статусу. Відповідач не має близьких родичів, постійного джерела прибутку в Україні.

В той же час особа відповідача на час розгляду справи повністю встановлена, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки про звільнення серія МИК № 017668 від 15 вересня 2023 року з місць позбавлення волі.

06 вересня 2018 року між Кабінетом Міністрів України та Урядом Республіки Молдова ратифіковано Угоду про реадмісію осіб (Угода набрала чинності 01 лютого 2019 року).

Проте, спрощений порядок передачі відповідача відповідно до Угоди про реадмісію застосований бути не може, оскільки відповідач не має документів, що зазначені в Імплементаційному протоколі про порядок реалізації Угоди між Кабінетом міністрів України та Урядом Республіки Молдова прореадмісію осіб», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2018 року №423, що є доказами приналежності до громадянства Молдови та надають можливість застосувати Угоду про реадмісію, а саме: посвідчення особи; паспорт для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; свідоцтво на повернення в Республіку Молдова.

За встановлених обставин, ОСОБА_1 підлягає затриманню з метою забезпечення примусового видворення на строк, необхідний для завершення процедури видворення за межі України, але не більше як на три місяці з дати фактичного затримання, оскільки необхідність надання більш тривалого строку позивачем не обґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 8-10, 77, 241-246, 271, 289 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

позовні вимоги Вознесенського відділу Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, задовольнити частково.

Затримати громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, на строк, необхідний для забезпечення примусового видворення за межі території України, але не більше, як на три місяці з дати фактичного затримання.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В.Лузан