Справа № 646/667/22
Суддя: Деркач О. Г.
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№646/667/22
Провадження №2-а/751/92/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Деркача О.Г.,

секретаря судового засідання Курач В.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської митниці ДФС про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

11.08.2023 року на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м.Харкова від 24.03.2023 року до Новозаводського районного суду м.Чернігова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Чернігівської митниці ДФС про скасування постанови про порушення митних правил № 0774/10200/21 від 09.12.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ч. 4 ст. 469 МК України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 34 000,00 грн. (а.с.1-4)

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що постановою № 0774/10200/21 від 09.12.2021 року позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 496 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 грн.

З вищевказаною постановою, не погоджується, вважає її необґрунтованою, незаконною, такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства та не дотриманням процедури здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Зазначає, що згідно оскаржуваної постанови, 27.07.2021 року до ВМО №2 м/п «Чернігів» Чернігівської митниці до митного оформлення було подано митну декларацію №UA102180/2021/002264, за якою заявлено в митному режимі «Імпорт» автомобіль марки RENAULT LAGUNA (далі автомобіль), номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації Латвія. Автомобіль ввезений позивачем з метою особистого користування в митному режимі транзит, на митну територію України 20.10.2016 року в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС. Інформація щодо переміщення через митний кордон України автомобіля і поміщення його в інший митний режим після 20.10.2016 року, в ЄАІС Держмитслужби та АСМО «Інспктор» відсутня. Встановлено, що автомобіль було передано, відповідно до договору купівлі-продажу від 01.07.2021 року б/н, громадянину ОСОБА_2 без дозволу митного органу. ОСОБА_2 стверджує, що автомобіль він придбав за оголошенням. Таким чином, позивач передав автомобіль особистого користування, ввезений в режимі транзиту, в користування іншій особі, чим порушив вимоги ч.4 ст. 469 МК України.

Посилається, що в другій половині вересня 2021 року, за адресою свого місця реєстрації, отримав протокол №0774/10200/21 від 01.09.2021 року про порушення митних правил за ч.4 ст.469 МК України, розгляд справи був призначений на 13.09.2021 року на 11-00 год. Вказує, що 12.10.2021 року рекомендованим листом на адресу відповідача направив письмове клопотання про перенесення розгляду справи, 22.10.2021 року клопотання про долучення письмових доказів і надання копій документів, але відповіді не отримав, жодних документів відповідач не надіслав. Про розгляд справи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.469 МК України, який відбувся 09.12.2021 року йому відомо не було. А тому вважає, що розгляд справи відбувся в порушення вимог і приписів ст.526 МК України.

Крім цього, вказує, що автомобіль був ввезений на територію України в режимі транзит, для особистого користування 20.10.2016 року і переданий ОСОБА_2 20.10.2016 року, а на той час чинним законодавством не було передбачено адміністративної відповідальності за передачу автомобіля, ввезеного в режимі транзит, іншій особі. Норми ч.4 ст.469 МК України, в редакції Закону №2612-VIII від 08.11.2018 року почали діяти з 25.11.2018 року, а тому в силу ст.58 Конституції України він не може нести відповідальності за дії які на той час не визнавались правопорушенням.

Вказує, при винесенні оскаржуваної постанови він не був присутнім, оскільки відповідач завчасно не повідомив його про розгляд справи, а тому не мав можливості надати свої пояснення, заперечення та клопотання, що є грубим порушенням його права на захист передбачений ст.268 КУпАП, не враховано його особу, матеріальний стан та інші обставини передбачені ст.33 КУпАП.

Позивач вважає постанову необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.08.2023 року прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач в установлений судом строк надіслав відзив (а.с.46-49), згідно якого просив залишити без задоволення позовну заяву. Зазначив, що позивачем 20.10.2016 року ввезено з метою особистого користування на митну територію України в режимі «транзит» автомобіль марки RENAULT LAGUNA, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , Однак, в ході здійснення митного контролю та перевірки товарно-супровідних документів було встановлено, що вищевказаний автомобіль було передано ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 01.07.2021 б/н без дозволу митного органу. Опитаний ОСОБА_2 повідомив, що придбав автомобіль через оголошення. Отже, позивач передав транспортний засіб особистого користування, ввезений у режимі транзиту у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України. За даним фактом 01.09.2021 складений протокол №0774/10200/21 про порушення митних правил, передбачених ч. 4 ст. 469 МК України, примірник якого із зазначенням часу та місця розгляду справи був направлений позивачу 03.09.2021 року за наявною адресою. Вказаний протокол позивач отримав, 18.10.2021 року на адресу митниці надійшло клопотання про перенесення розгляду справи, 25.10.2021 року клопотання про доручення письмових доказів та надання документів. Розгляд справи про порушення митних правил було перенесено на 09.12.2021 року на 11-00 год. Станом на дату розгляду справи 09.12.2021 року ніяких клопотань від позивача не надходило, на розгляд справи не з`явився, лист про перенесення розгляду справи було повернуто на адресу митниці за закінченням терміну зберігання. Постановою від 09.12.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 4 ст. 496 МК України, та накладено адміністративне стягнення. Зазначає, що позивач у позові не наводить жодного аргументу, який би вказував на відсутність складу порушення митних правил, а тому відсутні передбачені ст. 531 МК України підстави для скасування постанови. Протокол був складений без участі позивача після проведення перевірочних заходів, який позивач отримав особисто, про що сам зазначає в позові, двічі рекомендованим листом повідомлявся про час та дату розгляду справи, однак останнє відправлення повернуте у зв`язку з закінченням терміну зберігання, а тому жодних порушень під час провадження та розгляду справи не відбулось. За таких обставин постанова у справі про порушення митних правил є правомірною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, доводи позивача є безпідставними та не підтверджуються доказами.

На підставі ст. 262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності з правовими нормами, встановив наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантує особі право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Україна проголошена демократичною, правовою державою, в якій права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст. 1, ч. 2 ст. 3 Конституції України).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади повинні здійснювати свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (ч. 2 ст. 6 Конституції України).

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Судом встановлено, що 27.07.2021 року до ВМО №2 м/п «Чернігів» Чернігівської митниці до митного оформлення було подано митну декларацію №UA102180/2021/002264, за якою заявлено в митному режимі «Імпорт» автомобіль марки RENAULT LAGUNA, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації Латвія. (а.с.55 на звороті-56, 58 на звороті).

Згідно інформації, наявної в ЄАІС Держмитслужби та АСМО «Інспектор» встановлено, що 20.10.2016 року через пункт пропуску «Славутич-Комарин» митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на митну територію України, в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС на митну територію України, в митному режимі «транзит», з метою особистого користування було ввезено автомобіль RENAULT LAGUNA, VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації Латвія. (а.с.52 на звороті - 53)

В ході здійснення митного контролю та перевірки товарно-супровідних документів було встановлено, що вищевказаний автомобіль було передано відповідно до договору купівлі-продажу від 01.07.2021 б/н, громадянину України ОСОБА_2 без дозволу митного органу.

В письмових поясненнях, ОСОБА_2 повідомляє, що автомобіль RENAULT LAGUNA не ввозив на територію України, а придбав через оголошення, у невідомої особи (а.с.59). Отже, позивач передав транспортний засіб особистого користування, ввезений у режимі транзиту у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України.

Інформація щодо переміщення через митний кордон України автомобіля, поміщення зазначеного транспортного засобу в інший митний режим, дозволений Митним кодексом України, після 20.10.2016 року в ЄАІС Держмитслужби та АСМО «Інспектор», відсутня.

За даним фактом старшим державним інспектором ВМО №2 м/п «Чернігів» Чернігівської митниці Демиденком М.О. відносно ОСОБА_1 01.09.2021 складений протокол про порушенням митних правил №0774/10200/21 за ч. 4 ст. 469 МК України (а.с. 9-12, 53 на зв. - 55).

Згідно повідомлення №7.11-1/7.11-20-04/10/1973 від 03.09.2021 року відповідач проінформував позивача про заведення справи про порушення митних правил №0774/10200/21 за ч. 4 ст. 469 МК України та направив протокол про порушення митних правил від 01.09.2021 року, розгляд справи був призначений на 13.09.2021 року на 11 год.00 хв. (а.с.60)

Як вбачається з матеріалів справи, 12.10.2021 року позивачем на адресу відповідача направлено клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 13, 61), 22.10.2021 року клопотання про доручення до матеріалів справи письмових доказів та надання копій документів (а.с.5-6, 62 на звороті - 63)

Згідно листа №7.11-1/7.11-20-04/10/4491 від 02.11.2021 року розгляд справи про порушення митних правил №0774/10200/21 відповідачем було перенесено на 09.12.2021 року на 11-00 год., про що позивачу направлено відповідне повідомлення, яке повернуто на адресу митниці у зв`язку із закінченням терміну зберігання. (а.с.52)

Обставин, які б згідно ст. ст. 17, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та ст. 460 МКУ виключали адміністративну відповідальність позивача або виключали провадження у справі про порушення митних правил (далі ПМП) № 0774/10200/21 не встановлено.

Тому, постановою в.о. заступника начальника Чернігівської митниці Мартиновим С.В. від 09.12.2021 року в справі про порушення митних правил №0774/10200/21, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 4 ст. 469 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн. 00 коп. (а.с. 7-8, 50-51)

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що ОСОБА_1 , в порушення положень ст.ст. 93 та 325 МК України, передав транспортний засіб особистого користування легковий автомобіль марки RENAULT LAGUNA, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , ввезений 20.10.2016 року у режимі транзиту, у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно ч.1 ст.93 МК України, товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні:

1. перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання;

2. не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту;

3. бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, встановленого статтею 95 цього Кодексу, або строку, встановленого митним органом країни відправлення відповідно до положень Конвенції про процедуру спільного транзиту;

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 321 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом; у разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

У разі ввезення на митну територію України товарів митний контроль закінчується після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму, що передбачено п.1 ч.6 ст.321 МК України.

Частина 3 статті 325 МК України встановлює, що користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем, забороняються, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам (ч. 5 ст. 380 МК України).

Стаття 458 МК України визначає, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 469 МК України настає у разі передачі транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні.

Згідно зі ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 491 МК підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до положень МК України та форми протоколу про ПМП, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 652, протокол про ПМП може бути складений як за участі, так і відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

01.09.2021 року відносно позивача складений протокол про ПМП № 0774/10200/21.

Оскільки під час митного оформлення автомобіля RENAULT LAGUNA, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 в митному режимі «Імпорт» за митною декларацією від 27.07.2021 року №UA102180/2021/002264 в зазначеному автомобілі та в зоні митного контролю ОСОБА_1 був відсутній, протокол про порушення митних правил був складений без участі позивача, після проведення відповідних перевірочних заходів.

Повідомленням №7.11-1/7.11-20-04/10/1973 від 03.09.2021 року митниця проінформувала ОСОБА_1 про складення відносно нього протоколу про ПМП, надісланий примірник протоколу та роз`яснені йому права особи, що притягується до відповідальності за ПМП, передбачені ч. 4 ст. 494, ст. 498, ст. 521 МКУ.

Зазначене повідомлення надіслано рекомендованою поштою зі зворотним повідомленням за наявною адресою позивача.

12.10.2021 року позивачем на адресу відповідача направлено клопотання про відкладення розгляду справи, 22.10.2021 року клопотання про доручення до матеріалів справи письмових доказів та надання копій документів.

Листом №7.11-1/7.11-20-04/10/4491 від 02.11.2021 року розгляд справи про ПМП було перенесено на 09.12.2021 року на 11-00 год., про що позивачу направлено відповідне повідомлення, яке повернуто на адресу митниці у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Такі дії позивача свідчать про небажання отримання повідомлення про розгляд справи та недотримання визначеного ст. 498 МК України обов`язку добросовісно користуватися належними процесуальними правами, у тому числі праві бути присутніми під час розгляду справи у митному органі.

Відповідачем вжито всі необхідні заходи щодо забезпечення прав позивача, передбачених ст.ст. 494, 498, та 526 МК України, дотримання вимог закону щодо здійснення провадження у справі про ПМП, розгляду справи у відсутність позивача, оскільки останньому були створені всі умови для реалізації ним свого права на надання пояснень та особисту участь під час розгляду справи про ПМП, але він його не використав. Тому доводи позивача щодо порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення не заслуговують на увагу, оскільки спростовується матеріалами справи.

Вказаний позов може розглядатись лише в межах, визначених главою 72 МКУ, а суд може скасовувати або змінювати постанову про накладення адміністративного стягнення за ПМП лише з підстав, передбачених ст. 531 МКУ. Відповідно до ст. 531 МКУ підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ПМП або припинення провадження у справі про ПМП є:

1) відсутність в діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак ПМП;

2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду;

3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи;

4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про ПМП та її розгляду;

5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;

6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Позивач у позові не наводить жодної з підстав, передбачених ст. 531 МКУ, як і не наводить жодного аргументу, який би вказував на відсутність складу ПМП, передбаченого ч.4 ст. 469 МК України.

Натомість, як вбачається з вищевикладеного, позивач ввіз на митну територію України в режимі «транзиту» з метою особистого користування автомобіль марки RENAULT LAGUNA, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Проте вказаний транспортний засіб 27.07.2021 року поданий для митного оформлення в митному режимі «Імпорт» за митною декларацією від 27.07.2021 року №UA102180/2021/002264 іншою особою ОСОБА_2 , що свідчить про передачу позивачем транспортного засобу особистого користування, ввезеного на митну територію України в режимі «транзит», у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України.

При цьому, суд не приймає до уваги доводів позивача щодо поширення на нього дії Закону, який набрав чинності вже після ввезення ним спірного транспортного засобу, оскільки його безпосередня передача іншій особі, відбулась саме під час дії відповідного Закону, яким посилено відповідальність за порушення митних правил.

До доводів позивача про те, що останній здійснив передачу спірного транспортного засобу ОСОБА_2 в день його ввезення на митну територію України, суд ставиться критично та оцінює їх як намагання уникнути відповідальності, оскільки вони спростовуються, як письмовими поясненнями самого ОСОБА_2 , так і відповідним письмовим правочином, укладеним за його участі.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 ст. 469 МК України.

Отже, постанова в справі про порушення митних правил №0774/10200/21 від 09 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 469 МК України винесена з дотриманням встановленого порядку, його вина у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення підтверджується належними доказами по справі.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України передбачено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Суд дійшов висновку, що підстави для скасування постанови в справі про порушення митних правил №0774/10200/21 від 09 грудня 2021 року відсутні, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6-10, 72, 77, 90, 241-246, 255, 286, 292, 295 КАС України, ст.ст. 4, 467, 469, 523-527, 529-531 МК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Чернігівської митниці ДФС про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14 вересня 2023 року.

Суддя О.Г. Деркач