Справа № 360/1063/23
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

19 вересня 2023 року м. ДніпроСправа № 360/1063/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., перевірив матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2023 року через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему до Луганського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , яким просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не здійсненні, ОСОБА_1 , перерахунку та виплати грошового забезпечення при звільненні, за період з 29.01.2020 по 30.11.2021, а саме щомісячних додаткових його видів (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії), виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які встановлені законом із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня відповідного календарного року, згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , здійснити, ОСОБА_1 , перерахунок та виплату грошового забезпечення при звільненні, за період з 29.01.2020 по 30.11.2021, а саме щомісячних додаткових його видів (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії), виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які встановлені законом із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня відповідного календарного року, згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704, з врахуванням раніше виплачених сум та з відрахуванням податків і зборів.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши матеріали позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 170 КАС України, з огляду на таке.

Матеріалами позову підтверджується, що позивач звертався до Луганського окружного адміністративного суду з позовною заявою щодо зобов`язання відповідача здійснити з 29 січня 2020 року по 30 листопада 2021 року ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням) та одноразової грошової допомоги при звільненні шляхом застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704, з урахуванням раніше виплачених сум та з відрахуванням відповідних податків та зборів.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 по адміністративній справі 360/8433/21, яке набрало законної сили 11.05.2023, позовні вимоги задоволено.

На виконання зазначеного судового рішення, 18 травня 2023 року відповідачем було сплачено різницю між посадовим окладом та окладом за військовим званням.

Позивач не погоджуючись з відповідачем щодо здійсненого розрахунку при звільнені з урахуванням рішення Луганського окружного адміністративного суду по адміністративній справі №360/8433/21, а також вимог статті 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 2 Постанови КМУ 704 (зі змінами), пункту 2 наказу МВС України №558 від 25.06.2018 року «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», звернувся до відповідача 11.08.2023 із заявою щодо здійснення повного розрахунку при звільненні, а саме врахування вищезазначених нормативно правових норм законодавства здійснивши розрахунок грошового забезпечення виходячи із посадового окладу, окладу за військовим званням, які фактично встановлені на підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі №360/8433/21, з урахуванням усіх його складових, а саме щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії).

13 вересня 2023 року на електронну адресу позивача надійшов лист від відповідача за №11/П-770-757, яким відповідач фактично відмовив у здійсненні повного розрахунку при звільненні, а саме врахування до посадового окладу, окладу за військове звання, які фактично встановлені рішенням Луганського окружного адміністративного суду, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії).

Таким чином, позивач не погоджується з діями відповідача у повному розрахунку на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі №360/8433/21.

При цьому суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

За приписами частин другої, четвертої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Крім того, правилами частини першої статті 383 КАС України передбачено, що особа - позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

За змістом частини першої статті 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм слідує, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а.

Приписами статті 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Як вже зазначив суд, вимоги статті 383 КАС України передбачають, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Суд звертає увагу, що вищенаведені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

За унормуванням статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень, обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не дозволяє ефективно захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

При розгляді позовних вимог стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.

Порядок оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає, що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення частини п`ятої статті 383 КАС України, відповідно до якої розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень, здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.

Суд також враховує, що ухвалення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.03.2021 року у справі № 580/3376/20.

За вказаних обставин суд зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язання військову частину НОМЕР_1 , здійснити, ОСОБА_1 , перерахунок та виплату грошового забезпечення при звільненні, за період з 29.01.2020 по 30.11.2021, а саме щомісячних додаткових його видів (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії), виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які встановлені законом із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня відповідного календарного року, згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704, з врахуванням раніше виплачених сум та з відрахуванням податків і зборів

Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

Таким чином, для захисту порушених прав при виконанні рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 по адміністративній справі 360/8433/21 позивач має право звернутись до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.

Отже, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору, оскільки наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справ.

Отже, наявні підстави для відмови у відкритті провадження у адміністративній справі.

Керуючись пунктом 2 частини першої статті 170, статтями 241, 243, 248, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

СуддяО.В. Ірметова