Справа № 751/746/23
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 751/746/23 Головуючий у 1 інстанції: Яременко І.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно статті 229 КАС України, адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6025111 від 15.10.2022 року, складеною інспектором батальйону №1 роти №1 Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Удовик Артемом Андрійовичем, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 серпня 2023 року позов задоволено. Скасовано постанову інспектора батальйону № 1 роти № 1 Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департамента патрульної поліції Удовика Артема Андрійовича серії ЕАР № 6025111 від 15.10.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та закрито справу про адміністративне правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Департамент патрульної поліції звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовну заяву залишити без розгляду, у разі відсутності підстав для залишення позову без розгляду, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує про пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки, оскаржувана постанова винесена 15 жовтня 2022 року, позивач був присутній при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності та отримав її копію на місці винесення, про що свідчать підписи позивача щодо її отримання та роз`яснення прав. Крім того, апелянт зазначає, що з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається про обізнаність позивача про винесення відносно нього постанови за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Також, апелянт зазначає, що інспектор Удовик А.А. під час винесення оскаржуваної постанови серії ЕАР № 6025111 від 15.10.2022 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 15 жовтня 2022 року інспектором батальйону №1 роти №1 Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Удовик А.А. винесено постанову серії ЕАР № 6025111 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушеня у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови, 15.10.2022 о 02 год 35 хв у м. Чернігові по вул. Черкаська, 66 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_1 , не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 (а) ПДР.

Не погоджуючись із даною постановою, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положенням ч. 5 ст. 5 КАС України, яка гарантує право на судовий захист, передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів, при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду у визначений законом строк звернення до суду.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22 зазначив наступне: «...причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування».

Таким чином, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Беручи до уваги викладене, при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Як вбачається із заяви про поновлення строку на подання позовної заяви, ОСОБА_1 зазначає, що не знав про складання працівниками поліції оскаржуваної постанови серії ЕАР №6025111 від 15.10.2022, її копії йому не вручили та нічого не повідомили. Про існування оскаржуваної постанови дізнався 20.01.2023 року ознайомившись з матеріалами справи №751/4641/22, в якій була її копія.

Водночас, апелянт наголошує на тому, що позивач був присутній при винесенні оскаржуваної постанови від 15 жовтня 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та отримав її копію на місці винесення, про що свідчать підписи позивача щодо її отримання та роз`яснення прав.

Крім того, апелянт зазначає, що з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається про обізнаність позивача про винесення відносно нього постанови за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Отже, для вирішення питання щодо дотримання ОСОБА_1 строків звернення до суду з даним позовом, необхідно встановити, коли позивач дізнався про винесення оскаржуваної постанови серії ЕАР №6025111 від 15.10.2022.

Матеріали справи містять копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6025111 від 15.10.2022 року, винесеної інспектором батальйону №1 роти №1 Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Удовик А.А., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн. (а.с. 44).

Колегія суддів звертає увагу на те, що в пункті 8 «Права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП мені роз`яснено» та пункті 9 «Копію постанови мною отримано. Підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, запис про відмову від підпису або отримання копії постанови: ОСОБА_1 » оскаржуваної постанови містяться відповідні підписи щодо її отримання та роз`яснення прав.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, наданого Департаментом патрульної поліції разом з відзивом на позовну заяву, ОСОБА_1 був присутній під час розгляду працівниками патрульної поліції відносно нього справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП, а також під час складання адміністративних матеріалів за ст. 130 КУпАП (а.с. 54).

Доводи позивача про те, що працівники патрульної поліції нічого не повідомили про складання постанови, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, згідно наданого відповідачем відеозапису (8 хв. 22 сек. відеозапису), працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складено постанову за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Крім того, із даного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 поставив працівникам поліції запитання про розмір штрафу (8 хв. 38 сек. відеозапису), на що йому було надано відповідь, що розмір штрафу за керування транспортним засобом без посвідчення водія становить 3 400,00 грн. В подальшому, ОСОБА_1 запропонував працівникам поліції заплатити штраф у розмірі 3 400,00 грн. на місці вчинення правопорушення (09 хв. 01 сек. відеозапису).

Отже, наданим відповідачем відеозаписом спростовуються твердження позивача, що його не було повідомлено про винесення відносно нього постанови за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Також, колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи є копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №137231 від 15 жовтня 2022 року, складеного в межах адміністративних матеріалів за ст. 130 КУпАП, в якому серед додатків до протоколу зазначено наявність копії постанови (а.с. 47).

У вказаному протоколі ОСОБА_1 розписався та зазначив про надання пояснень у суді, що також підтверджується наданим відповідачем відеозаписом (38 хв. 45 сек. відеозапису).

Вищевказане в сукупності свідчить, що позивач був присутній при винесенні оскаржуваної постанови від 11 жовтня 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та отримав її копію на місці винесення.

Беручи до уваги викладене, доводи позивача про те, що він не знав про складання працівниками поліції оскаржуваної постанови серії ЕАР №6025111 від 15.10.2022, її копії йому не вручили та нічого не повідомили, про існування постанови дізнався 20.01.2023 року ознайомившись з матеріалами справи №751/4641/22, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Отже, колегія суддів вважає, що зазначена позивачем підстава для поновлення строку звернення до суду жодним чином не підтверджена, як і не спростовано несправжність підпису позивача на оскаржуваній постанові, оскільки, відсутні докази звернення до правоохоронних органів про вчинення кримінального правопорушення та відповідного вироку суду.

Таким чином, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення мала би бути оскаржена у строк до 25 жовтня 2022 року включно, однак, із даним адміністративним позовом ОСОБА_1 звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова 26 січня 2023 року, тобто, з пропуском десятиденного строку звернення до суду.

В оскаржуваному рішенні Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 серпня 2023 року, суд першої інстанції не взяв до уваги клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, у зв`язку з пропуском строку на оскарження постанови серії ЕАР № 6025111 від 15.10.2022, та зазначив, що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі ухвалою судді від 27.02.2023 визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом та поновлено пропущений строк, однак, у даній ухвалі суду відсутні мотиви поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини, також, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому, числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії , справа Девеер проти Бельгії).

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини, застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 , оскільки, позивач з даним адміністративним позовом звернувся до суду з пропуском строку звернення до суду, а тому рішення суду підлягає скасуванню, адміністративний позов слід залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому, оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 286, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 серпня 2023 року скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.