Справа № 280/4521/23
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2023-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року Справа № 280/4521/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, Хортицького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними та скасування наказів, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (далі відповідач 1), Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України (далі - відповідач 2), Хортицького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідач 3), в якій позивач просить суд:

Визнати протиправним та скасувати наказ від 03.03.2023 року №85 Командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) про призначення ОСОБА_1 на посаду Командира батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_2 , ВОС - 0970003.

Визнати протиправним та скасувати наказ від 16.03.2023 №78 начальника Хортицького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по стройовій частині) в частині виключення ОСОБА_1 із списків особового складу Хортицького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Визнати протиправним та скасувати наказ від 17.03.2023 року №42 Командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) про зарахування до списків особового складу частини ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділення офіцерів запасу і кадрів Хортицького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України Про судовий збір.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що оскаржувані накази є протиправними та такими, що:

1. Суперечать довідці BЛK від 11.02.2023 р. № 1671, якою позивача, визнано обмежено придатним до військової служби, протипоказана служба у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах.

2. Суперечать пункту 83 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008), позивача призначено на нову посаду командира батареї управління та артилерійської розвідки за якою передбачено наявність відповідної освіти за військово- обліковою спеціальністю ВОС-097000 - «Бойове застосування військових частин і підрозділів артилерійської розвідки». Військово-облікова спеціальність ВОС-097000 за переліком ВОС не є прямою або спорідненою військовою спеціальністю позивача, відповідної освіти за якою він не отримував. ВОС-097000 не є основною або спорідненою його спеціальністю, досвіду служби за якою не мав, відповідної підготовки (перепідготовки) за даним або спорідненим напрямком не проходив. Перебування позивача на посаді командира батареї управління та артилерійської розвідки яка передбачає наявність або вміння бойового застосовування військових частин та підрозділи артилерії є суворим порушенням пункту 83 Положення № 1153/2008.

Позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 03 липня 2023 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду:

- належним чином оформленої позовної заяви (у примірнику для суду та відповідача) із зазначенням поштового індексу Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України,

- обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

11.07.2023 до суду надійшла заява про усунення недоліків, у якій позивач, на виконання ухвали, направляє суду виправлену позовну заяву та заяву про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 17 липня 2023 року, визнано поважною причину пропуску строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та поновлено пропущений строк звернення до суду у даній справі, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідачі не погодились із заявленими позовними вимогами.

09.08.2023 до суду надійшов відзив Хортицького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, відповідач 3 заперечує проти позову у повному обсязі, вважає, що рішення суб`єкта владних повноважень прийняті з дотриманням вимог, які зазначені у частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до норм Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, що затверджено Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 переміщення та призначення на посади може здійснюватись як за ініціативою командування так і за ініціативою військовослужбовця. Рішення про призначення позивача на посаду командира батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_2 прийнято виключно за ініціативою командування, а тому відповідні норми пункту 113 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, що затверджено Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, які передбачають переміщення за ініціативою військовослужбовців, не підлягають застосуванню. Із змісту оскаржуваного наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 03.03.2023 № 85 є очевидним, що рішення про призначення позивача на посаду командира батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_2 тобто за новою спеціальністю та без проведення відповідної підготовки (перепідготовки) саме на підставі вищенаведеного пункту 257 Положення. Посилання позивача на не дотримання відповідачами вимог щодо врахування при призначення основної або спорідненої спеціальності позивача є помилковим, оскільки в умовах особливого періоду такі вимоги можуть не застосовуватись. Відповідач не погоджується із твердженням позивача щодо того, що його призначення на посаду відбувалось без урахування набутого досвіду, оскільки в період з 02.04.2014 по 19.03.2015 позивач проходив військову службу на посаді заступника командира батареї управління та артилерійської розвідки з озброєння, та має відповідний досвід виконання завдань в артилерійському підрозділі майже рік. Відповідачами не порушені вимоги чинного законодавства щодо переведення позивача на посаду командира батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_2 у контексті недотримання вимог до спеціальності військовослужбовця. Відповідач не погоджується з посиланнями позивача на висновок в Довідці ВЛК від 11.02.2023 року № 1671 - «обмежено придатний до військової служби», оскільки не зазначені жодні види служби та роботи, які йому протипоказані, а також не зазначені інші будь-які обмеження, крім служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. При переведенні позивача на посаду командира батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_2 відповідач не порушив обмежень, які встановлені Довідкою ВЛК від 11.02.2023 № 1671. Відповідач 3 просить в задоволенні позову відмовити.

18.08.2023 позивач надав до суду відповідь на відзив, у якій вважає доводи відповідача 3 необґрунтованими, безпідставними та такими, що не спростовують позовні вимоги, виходячи з наступного. Оскаржуваний наказ про призначення на посаду «Командир батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_2 , ВОС - 0970003», прийнятий з грубим порушення приписів вищевказаних пунктів Положення, оскільки за станом здоров`я, ОСОБА_1 , не може займати таку посаду, а також не має ні відповідної підготовки ні досвіду служби. Виходячи з стану придатності до військової служби «обмежено придатний», рішення про призначення позивача на посаду прийнято в порушення абз. 2 п. 257 Положення, а саме без врахування виняткового випадку «неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії», визначеного пунктом 112 Положення. військово-облікова спеціальність ВОС-097000 за переліком ВОС не є прямою або спорідненою військовою спеціальністю, яку позивач здобув за час військової служби. Відповідної освіти для призначення на вказану посаду або досвіду служби для неї, позивач не має. ВОС-097000 не є основною або спорідненою спеціальністю, які позивач здобув за час військової служби, досвіду служби за призначеною посадою не має, відповідної підготовки (перепідготовки) за даним або спорідненим напрямком він також не проходив. Просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

22.08.2023 військовою частиною НОМЕР_1 поданий відзив на позовну заяву. Відповідач 1 вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню на підставі наступного. Відповідно абзацу 2 пункту 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення. Відповідно до пункту 83 № 1153 військовослужбовці призначаються на посади і переміщуються по службі за основною або спорідненою спеціальністю з урахуванням досвіду служби, рівня їх професійної компетентності, особистих якостей і досягнень та відповідності характеристикам посад, визначених Міністерством оборони України. У разі коли є потреба призначення військовослужбовців на посади за новою спеціальністю, їх призначенню на ці посади має передувати відповідна підготовка (перепідготовка). Для доукомплектування Збройних Сил України в умовах особливого періоду військовослужбовці можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю з урахуванням набутого досвіду. В період з 02.04.2014 по 19.03.2015 позивач проходив військову службу на посаді заступника командира батареї управління та артилерійської розвідки з озброєння, про що зазначає у свої позовній заяві. Відповідно абзацу 7 пункту 4.10 розділу IV наказу МОУ від 10.04.2009 №170 "Про затвердження Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України" в особливий період військовослужбовці за набутим досвідом служби можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю без проведення відповідної підготовки (перепідготовки). Така підготовка (перепідготовка) проводиться після призначення військовослужбовця на посаду за новою спеціальністю і виконання завдань за призначенням.

04.09.2023 відповідачем 3 подані заперечення до відповіді на відзив, крім доводів викладений у відзиві, повідомляє, що з часу введення в Україні воєнного стану застосуванню підлягають спеціальні норми законодавства, які призначені саме для цього періоду, та надають можливість та права командуванню відступати від деяких положень контракту, та застосовувати саме ці норми. Але у цілому це не суперечить умовам контракту, оскільки в пункті 1 Контракту визначений обов`язок позивача дотримуватись законів України та інших нормативно-правових актів. Відповідач-3 не бачить будь- яких застережень з боку контракту, які впливають на розгляд позовної заяви, за умови дотримання ним норм, визначених чинним законодавством.

На підставі матеріалів справи, судом встановлено наступні обставини.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 130 від 13.05.2020 р. ОСОБА_1 прийнятий на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу та призначений на посаду начальника відділення офіцерів запасу і кадрів Хортицького районного військового комісаріату м. Запоріжжя, ВОС-2904003.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 11.02.2023 р. № 1671 капітана ОСОБА_1 , на підставі статей 23-6, 64-в, 45-г графи III Розкладу хвороб, визнано: обмежено придатним до військової служби. Протипоказана служба у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах.

Наказом від 03.03.2023 р. № 85 ТВО командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) капітана ОСОБА_1 , начальника відділення офіцерів запасу і кадрів Хортицького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Запоріжжя звільнено з займаної посади і призначено командиром батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_2 , ВОС - 0970003. Призначено на нижчу посаду за рішенням посадової особи відповідно до номенклатури посад з урахуванням пункту 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України з шпк «майор» на шпк «капітан».

Наказом начальника Хортицького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Запоріжжя від 16.03.2023 № 78 (по стройовій частині) капітана ОСОБА_1 з 16.03.2023 виключено зі списків особового складу Хортицького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Запоріжжя.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 17.03.2023 р. № 42 капітана ОСОБА_1 , призначений наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 03.03.2023 р. на посаду командира батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_2 , який прибув з Хортицького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (м. Запоріжжя), з 17.03.2023 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

Вважаючи такі накази протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Частиною другою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII передбачено, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями

Згідно з пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Статтею першою Закону України "Про правовий режим воєнного стану" визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ.

Пунктом 3 вказаного вище Указу передбачено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, Указом від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, Указом від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, Указом від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-IX, Указом від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2738-IX, Указом від 06.02.2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, Указом від 01.05.2023 № 254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 № 3057-IX строк дії режиму воєнного стану продовжувався, зокрема Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Згідно з частиною третьою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає, зокрема, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу.

Відповідно до Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-XIV єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в:

наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця;

наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази;

забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

Накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові.

Таким чином, військовослужбовці призначаються на посади та звільняються з посад наказами командирів (начальників), які мають право призначення на ці посади.

Порядок видачі наказів командира військової частини по особовому складу, регламентується вимогами Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 № 280 (далі - Інструкція №280).

Згідно пункту 1.1 ця Інструкція №280 визначає:

порядок видання, обліку, зберігання, розсилки наказів по особовому складу та витягів із них.

Згідно пункту 1 Розділу X Інструкції №280 накази по особовому складу є основними документами, які встановлюють, змінюють або припиняють правові відносини військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу. Вони видаються посадовими особами, яким Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153 (зі змінами) (далі - Положення), і наказами Міністерства оборони України надано право присвоєння військових звань, призначення на посади, укладення і продовження строку контракту, звільнення з військової служби. Вони видаються посадовими особами, яким Положенням надано право присвоєння, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення (поновлення) контракту та військової служби тощо на підставі відповідних документів, установлених Міноборони.

Відповідно до пункту 2 Розділу X Інструкції №280 наказами по особовому складу оформлюються такі зміни в службовому становищі військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу:

призов (прийняття) на військову службу;

укладення, призупинення та припинення (розірвання) контракту або продовження його дії;

присвоєння, пониження та поновлення у військовому званні;

призначення на посади (у тому числі у разі зміни назви посади, військово- облікової спеціальності (крім зміни грошового забезпечення військовослужбовців, зокрема зміни розміру посадових окладів (тарифних розрядів) та зміни рівня військової освіти за посадою), штатно-посадової категорії) та звільнення з займаних посад, переміщення по службі, зарахування в розпорядження, продовження строків перебування на посадах;

направлення за кордон, повернення з-за кордону в Україну (призначення на посади, зарахування у розпорядження посадових осіб);

направлення для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули;

при командирування депутатів, які є військовослужбовцями, на підставі офіційно оприлюднених результатів виборів народних депутатів України або на підставі рішення

Верховної Ради Автономної Республіки Крим або відповідної місцевої ради про обрання їх на виборну посаду;

відрядження до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних закладів освіти із залишенням на військовій службі;

залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі;

звільнення, призупинення, поновлення та продовження військовослужбовцю військової служби;

зарахування слухачами військових навчальних закладів, а також ад`юнктами, докторантами військових навчальних закладів або наукових установ, закінчення військових навчальних закладів, ад`юнктури, докторантури;

виключення із списків особового складу Збройних Сил (Держспецтрансслужби) (померлих, загиблих, визнаних померлими або безвісно відсутніми);

присвоєння особистих номерів.

Правила складання наказів по особовому складу також визначені Розділом XI Інструкції №280.

Відповідно до пункту 82 Положення №1153 призначення військовослужбовців на посади здійснюються:

1) на вищі посади - у порядку просування по службі;

2) на рівнозначні посади:

у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

у разі проведення заміни у місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з установленим строком військової служби);

для набуття практичного досвіду управлінської діяльності в органах військового управління різного рівня або для більш доцільного використання за фахом чи досвідом роботи - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, зокрема на особисте прохання військовослужбовця.

3) на нижчі посади:

у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;

Пунктом 83 Положення №1153 передбачено, що військовослужбовці призначаються на посади і переміщуються по службі за основною або спорідненою спеціальністю з урахуванням досвіду служби, рівня їх професійної компетентності, особистих якостей і досягнень та відповідності характеристикам посад, визначених Міністерством оборони України. У разі коли є потреба призначення військовослужбовців на посади за новою спеціальністю, їх призначенню на ці посади має передувати відповідна підготовка (перепідготовка). Для доукомплектування Збройних Сил України в умовах особливого періоду військовослужбовці можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю з урахуванням набутого досвіду.

Згідно пункту 257 Положення №1153 для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, зазначених пунктом 112 цього Положення.

Крім Положення №1153, порядок проходження військової служби в Збройних Силах України регламентується Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України №170 від 10.04.2009 (далі - Інструкція № 170).

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції № 170 військовослужбовці Збройних Сил України призначаються на військові посади, передбачені штатами (штатними розписами) військових частин. Призначення військовослужбовців на посади І переміщення по службі здійснюються за результатами оцінювання на підставі Резерву кандидатів для просування по службі, Плану переміщення по службі з числа військовослужбовців, подань, службових документів, визначених підпунктом 5 пункту 1.5, пунктом 1.6 розділу І цієї Інструкції посадових осіб, а також рішень колегіальних органів, утворених відповідно до чинного законодавства України.

Позиція позивача щодо незгоди зі спірними наказами полягає, зокрема, в тому, що його переведено на посади за новою спеціальністю - командиром батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_2 (військово-облікова спеціальність 0910003) без проведення підготовки (перепідготовки) перед призначенням на посади за новою спеціальністю та за відсутності необхідного досвіду.

Як стверджує відповідач та не заперечує позивач, за період проходження військової служби, позивач в період з 02.04.2014 по 19.03.2015 проходив військову службу на посаді заступника командира батареї управління та артилерійської розвідки з озброєння, та має відповідний досвід виконання завдань в артилерійському підрозділі.

З огляду, що для доукомплектування Збройних Сил України в умовах особливого періоду військовослужбовці можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю з урахуванням набутого досвіду суд погоджується з позицією відповідача, що в позивача є достатньо досвіду, щоб виконувати обов`язки за посадою командира батареї управління та артилерійської розвідки військової частини.

Стосовно доводів позивача про неможливість його переведення, оскільки за станом здоров`я, позивач не може займати таку посаду, тому наказ суперечать довідці BЛK від 11.02.2023 р. № 1671, якою позивача, визнано обмежено придатним до військової служби, протипоказана служба у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах.

Пунктом 112 Положення визначені випадки, коли переміщення не може здійснюватися без згоди військовослужбовця навіть під час воєнного стану.

Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:

неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;

потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.

Так, позивач посилається на неможливість проходження ним військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії, який міститься у довідці BЛK від 11.02.2023 р. № 1671.

Досліджуючи подану позивачем довідку BЛK від 11.02.2023 р. № 1671, судом встановлено, що позивачу проведено медичний огляд військово-лікарською комісією при військовій частині НОМЕР_3 11 лютого 2023 року, визначено на підставі статей 23-6, 64-в, 45-г графи ІІІ Розкладу хвороб обмежено придатний до військової служби. Протипоказана служба у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах.

Згідно пункту 90 Положення від 10.12.2008 №1153/2008, необхідність і терміновість переміщення військовослужбовців, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі і визнані військово-лікарською комісією за станом здоров`я обмежено придатними до військової служби, з посад, що вони займають, на інші посади, на яких вони можуть виконувати обов`язки військової служби з урахуванням стану здоров`я, підготовки і досвіду служби, визначаються командирами (начальниками), які мають право призначати військовослужбовців на відповідні посади.

Разом з тим, переміщення позивача відбулось не за станом здоров`я, а саме як вже зазначено вище для доукомплектування Збройних Сил України в умовах особливого періоду з урахуванням пункту 257 Положення.

Те, що позивач згідно довідки ВКЛ є обмежено придатним до військової служби, не може слугувати підставою для отримання згоди позивача на його переміщення до іншого місця служби.

Довідка ВЛК не містить протипоказань служби позивача у батареї управління та артилерійської розвідки військової частини, крім того, матеріалами справи не підтверджується направлення позивача до десантно-штурмових військ, плавскладу, частин морської піхоти, спец споруд.

Суд звертає увагу, що за обставин розглядуваного спору, переміщення позивача відбулося у відповідності до спеціальної норми пункту 257 Положення № 1153/2008, який діє тимчасово, на період особливого періоду (воєнного стану), та передбачає можливість переміщення військовослужбовця без отримання його згоди на нижчу посаду відповідними керівниками з метою доукомплектування Збройних Сил України. При цьому, до повноважень суду не належить надання оцінки доцільності такого переміщенню військовослужбовців.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що спірні накази видані відповідачами на підставі, у межах повноважень та під час дії воєнного стану, у зв`язку з чим при їх виданні дотримані вимоги пунктів 82, 112, 257 Положення № 1153/2008.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, Хортицького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними та скасування наказів, - відмовити у повному обсязі.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ),

Відповідач 1 - Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ),

Відповідач 2 - Військова частина НОМЕР_2 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ),

Відповідач 3 - Хортицький районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (вул. Новобудов, буд. 4, м. Запоріжжя, 69123; ).

Повне судове рішення складено 15.09.2023.

Суддя Б.В. Богатинський