Справа № 420/10445/23
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/10445/23

Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С. Дата і місце ухвалення: 20.07.2023р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

при секретарі Юраш К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2023 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТМАКС» до Головного управління ДПС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТМАКС» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 07 грудня 2022 року №10810/15-32-04-07 про застосування штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН в сумі 1 974 433,30 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що спірним податковим повідомленням-рішенням Головне управління ДПС в Одеській області, на підставі п.120-1.1 ст.120-1 ПК України, застосувало до ТОВ «ІМПОРТМАКС» штрафні санкції в сумі 1 974 433,30 грн. за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначених п.201.10 ст.201 ПК України. Під час процедури адміністративного оскарження зазначеного податкового повідомлення-рішення набув чинності Закон України «Про внесення змін до розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування» від 12.01.2023р. №2876-ІХ, яким підрозділ 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України доповнено п.90, яким значно зменшені розміри штрафних (фінансових) санкцій за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН з метою убезпечення платників податків від надмірного тягаря відповідальності, встановленого раніше чинними положеннями ПК України протягом дії воєнного стану в Україні. Таким чином, законодавець передбачив ретроспективну дію положень п.90 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, в редакції Закону №2876-ІХ в часі, яка пом`якшує відповідальність протягом всього періоду дії воєнного стану в Україні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано прийняте Головним управлінням ДПС в Одеській області податкове повідомлення - рішення від 07.12.2022р. №10810/15-32-04-07.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь ТОВ «ІМПОРТМАКС» судові витрати із сплати судового збору в розмірі 26840,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 20.07.2023р., з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «ІМПОРТМАКС».

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки твердженням відповідача про те, що при проведенні камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН ТОВ «ІМПОРТМАКС» контролюючим органом враховано вимоги п.п.69.1 п.69 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України. Позивач не надавав до Головного управління ДПС в Одеській області заяви щодо неможливості виконання платником податкових обов`язків, зокрема, заяви щодо неможливості дотримання термінів реєстрації податкових накладних у відповідних реєстрах, у зв`язку з чим до платника податків застосовано відповідальність згідно ПК України.

Також, апелянт посилається на те, що при проведенні камеральної перевірки враховано вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (СОVID-19). При вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що на момент дії карантинних обмежень до платників не застосовувався штраф за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, проте обов`язок зареєструвати податкову накладну жодним чином не скасований.

Посилається апелянт і на те, що при зверненні з даним позовом до суду ТОВ «ІМПОРТМАКС» не заперечувало факт реєстрації податкових накладних в ЄРПН з порушенням граничних строків реєстрації, передбачених ПК України. Свої вимоги товариство обґрунтовувало посиланням на заниження відсоткової ставки штрафу за відповідне порушення на підставі Закону №2876-ІХ. Однак, суд першої інстанції, відхиляючи відповідні доводи позивача, в порушення принципу диспозитивності, вийшов за межі позовних вимог та самостійно обрав правову підставу для задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, посадовою особою ГУ ДПС в Одеській області, в порядку підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 та статті 76 Податкового кодексу України, проведено перевірку своєчасності реєстрації ТОВ «ІМПОРТМАКС» податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, дата виписки яких припадає на вересень-грудень 2021 року.

За наслідками перевірки складено акт перевірки від 09.11.2022р. №11666/15-32-04-06, яким зафіксовано порушення товариством граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН, встановлених п.201.10 ст.201 ПК України, складених у вересні-грудні 2021 року та зареєстрованих протягом червня-серпня 2022 року.

Зокрема, як зазначено в акті перевірки:

- податкові накладні №№794, 789, 790, 793, 786, 795, 785, 791, 787, 788, 792 складені 27.09.2021р., а зареєстровані 11.08.2022р. Кількість днів прострочення 76;

- податкові накладні №№1384, 1383 складені 31.12.2021р., а зареєстровані 22.07.2022р. Кількість днів прострочення 56;

- податкові накладні №№1078, 1079, 1080, 1289, 1288 складені відповідно 31.10.2021р., 22.10.2021р., 09.11.2021р., 15.11.2021р., 30.11.2021р., а зареєстровані 10.06.2022р. Кількість днів прострочення 14.

На підставі акту перевірки від 09.11.2022р. №11666/15-32-04-06 ГУ ДПС в Одеській області прийняло податкове повідомлення-рішення від 07.12.2022р. №10810/15-32-04-07 про застосування до позивача штрафних (фінансових санкцій) у сумі 1974433,30 грн. за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних/розрахунків корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно розрахунку штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, доданого до податкового повідомлення-рішення, до ТОВ «ІМПОРТМАКС», на підставі п.120-1.1 ст.120-1 ПК України, застосовано штраф у розмірі 10%, 30% та 40% від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних.

Не погоджуючись з правомірністю податкового повідомлення-рішення від 07.12.2022р. №10810/15-32-04-07 ТОВ «ІМПОРТМАКС» оскаржило його в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов товариства, виходив з того, що до 27.05.2022р. до платників податків, які своєчасно не зареєстрували податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, не застосовувались штрафні санкції в силу положень пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України. До набрання 27.05.2022р. чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12.05.2022р. №2260-ІХ невиконання/неналежне виконання установленого статтею 201 Податкового кодексу України обов`язку реєструвати податкові накладні протягом граничних термінів не утворювало податкового правопорушення. Після набрання чинності вказаним Законом ТОВ «ІМПОРТМАКС» виконало свій обов`язок та зареєструвало податкові накладні.

Також, суд першої інстанції зазначив, що чинним станом на час реєстрації позивачем податкових накладних, які були предметом перевірки, законодавством не було врегульовано питання щодо підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків. Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у п.п.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, та переліків документів на підтвердження, затверджений наказом Міністерства фінансів від 29.07.2022р. №225, який набрав чинності 06.09.2022р., тобто вже після реєстрації податкових накладних, що були предметом камеральної перевірки. А відтак, за висновками суду, зазначене правове регулювання позбавило позивача права, у разі необхідності, довести неможливість виконання платником податків обов`язків, визначених у п.п.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, станом на дату реєстрації спірних податкових накладних.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно п.14.1.60 ст.14 ПК України Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків , зокрема: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Отже, допущення платником податку податкового правопорушення щодо не реєстрації податкової накладної в ЄРПН має наслідком застосування відповідальності у вигляді штрафу.

При цьому, слід враховувати, що відповідно до п.109.1 ст.109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Тобто, саме протиправність дії/бездіяльності є обов`язковою умовою для визнання такої дії/бездіяльності правопорушенням.

В ході проведення перевірки контролюючим органом було встановлено, що податкові накладні, виписані позивачем у період вересня-грудня 2021 року були зареєстровані товариством лише червні-серпні 2022 року, тобто з порушенням граничних строків реєстрації податкових накладних, визначених Податковим кодексом України. Кількість днів затримки реєстрації податкових накладних склала від 14 до 76 днів.

ТОВ «ІМПОРТМАКС» в даному випадку не оскаржує сам факт несвоєчасної реєстрації податкових накладних, які були предметом перевірки по акту від 09.11.2022р. №11666/15-32-04-0. Спірним у цій справі є питання правомірності накладення на позивача штрафних санкцій за порушення термінів реєстрації податкових накладних.

Згідно п.52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №591-IX від 13.05.2020р., який набрав чинності який набрав чинності 29.05.2020р.), за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються. Вказаною нормою передбачено винятки в її застосуванні, які на спірні правовідносини не поширюються.

Постановою КМУ від 11.03.2020р. №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 було установлено на усій території України карантин з 12.03.2020р. Дія карантину на території України неодноразово продовжувалась.

Постановою КМУ від 23.12.2022р. №1423 продовжено строк дії карантину до 30.04.2023р., а на підставі постанови КМУ від 25.04.2023р. №383 до 30.06.2023р.

Згідно постанови КМУ від 27.06.2023р. № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року відмінено на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Таким чином, карантин на усій території України, запроваджений з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, діяв з 12.03.2020р. по 30.06.2023р., тобто і на час винесення оскаржуваного повідомлення-рішення.

При цьому, будь-яких змін до п.52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України щодо припинення дії мораторію внесено не було.

Разом з цим, Законом України від 12.05.2022р. №2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану», який набрав чинності 27.05.2022р., внесено зміни до підпункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України.

Відповідно до п.69 ПК України, із змінами, внесеними Законом №2260-ІХ, який набрав чинності 27.05.2022р., тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Згідно п.69.1 ст.69 ПК України у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Підпунктом 69.1-1 пункту 69.1 статті 69 ПК України визначено, що платники податку на додану вартість зобов`язані забезпечити у строки, встановлені підпунктом 69.1 цього пункту, реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, граничний термін реєстрації яких припадає на періоди, зазначені у підпункті 69.1 цього пункту, та уточнити (привести у відповідність) податковий кредит, задекларований платниками на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, з урахуванням даних податкових накладних та/або розрахунків коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно п.69.2 ст.69 ПК України, податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім: а) камеральних перевірок; б) документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями; в) фактичних перевірок.

У разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Пунктом 69.9 статті 69 ПК України передбачено, що для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім: дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків; строків проведення камеральних перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення за результатами камеральних перевірок, нарахування пені; строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, додаткових документів та пояснень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення, адміністративного арешту майна за результатами фактичних перевірок.

Таким чином аналіз положень Податкового кодексу України свідчить про те, що до 27.05.2022р. до платників податків, які своєчасно не зареєстрували податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, не застосовувались штрафні санкції в силу положень ст.52-2 ПК України.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, з набранням чинності Закону №2260-ІХ, врегульовано питання граничного строку реєстрації податкових накладних, граничний термін реєстрації яких припадає на період починаючи з 24.02.2022р. до 27.05.2022р., а також звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію лише тих податкових накладних, граничний термін реєстрації яких припадає на період починаючи з 24.02.2022р. до 27.05.2022р., за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року.

Тобто, згідно пункту 69.1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України реєстрація податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, як умова звільнення від відповідальності за їх несвоєчасну реєстрацію, застосовується лише до тих платників податків, в кого граничний термін виконання податкових зобов`язань припадає на період починаючи з 24.02.2022р. по 26.05.2022р. Після 27.05.2022р. відсутній механізм, який визначає строки реєстрації податкових накладних, які не були своєчасно зареєстровані до початку воєнного стану у зв`язку з мораторієм встановленим Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

За нормами Закону від 12.05.2022р. №2260-ІХ платники податків зобов`язані забезпечити реєстрацію податкових накладних до 15.07.2022р. включно, саме тих податкових накладних, граничний термін яких припадав на період з 24.02.2022р. до 27.05.2022р.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що нормами Закону №2260-ІХ платникам податків не було надано перехідного періоду, достатнього для реєстрації податкових накладних, що не були своєчасно зареєстровані у зв`язку з карантином, та на які до 27.05.2022р. поширювалася дія мораторію, встановленого на період дії карантину. А відтак, застосування до позивача за таких обставин штрафних санкцій є порушенням принципу стабільності, передбаченого п.п.4.1.9 п.4.1 ст.4 ПК України.

Виходячи із системного тлумачення норм Податкового кодексу України, а також принципів застосування норм Конвенції з прав людини Європейським судом з прав людини, принцип стабільності передбачає, що окрім того, що норми права повинні бути чіткими та точними, вони повинні бути передбачуваними для суб`єкта на якого вони розповсюджуються.

В окремих ситуаціях, коли цього вимагають принципи правової визначеності та захисту законних очікувань, може виникнути необхідність запровадити перехідні положення відповідно до обставин, однак, у даній ситуації цього зроблено не було.

Принцип стабільності податкового законодавства слугує реалізації правової визначеності. Стабільність податкового законодавства передбачає законні очікування платника податку щодо незмінності правового режиму оподаткування.

Крім того, суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до п.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, в редакції дійсній на час реєстрації позивачем податкових накладних та винесення оскаржуваного рішення, застосування відповідальності та строків виконання податкових зобов`язань ставиться у залежність від можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема, щодо реєстрації податкових накладних.

Так, абзацом 8 підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України визначено, що порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у п.п.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України та переліків документів на підтвердження, затверджений наказом Міністерства фінансів від 29 липня 2022 року №225, набрав чинності 06 вересня 2022 року, тобто вже після реєстрації податкових накладних, що були предметом перевірки.

Колегія суддів зазначає, що вищевказане правове регулювання позбавило позивача права, у разі необхідності, довести неможливість виконання платником податків обов`язків, визначених у пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, станом на дату реєстрації спірних податкових накладних.

Відповідно п.56.21 ст.56 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Аналіз положень п.56.21 ст.56 ПК України свідчить про те, що презумпція правомірності рішень платника податків застосовна не лише у ситуації прямої суперечності норм, але й у будь-якій іншій ситуації невизначеності в процесі правозастосування. Для її застосування необхідно і достатньо виявлення двох або більше альтернативних варіантів правомірної поведінки, обравши найвигідніший для себе з яких платник має почуватися захищеним від можливих негативних наслідків як з боку контролюючого органу, так і суду.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в умовах правової невизначеності покладає на позивача додатковий надмірний тягар, суперечить презумпції правомірності рішень платника податків.

За таких обставин, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «ІМПОРТМАКС» та наявність підстав для їх задоволення.

Що ж до посилань апелянта на те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та самостійно обрав правову підставу для задоволення позову, то колегія суддів звертає увагу, що таке право надано суду ч.2 ст.9 КАС України та спрямоване на забезпечення ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС в Одеській області висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції від 20.07.2023р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 19 вересня 2023 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук