Справа № 280/2567/23
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року Справа № 280/2567/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-б, м. Запоріжжя, 69005) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення у березні 2022 року та у березні 2023 року перерахунку пенсії позивачу на підставі п. 7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробувального складу цивільної авіації, затвердженого 21.07.1992 постановою Кабінету Міністрів України №418 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 №713);

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з 01 березня 2022 року та з 01 березня 2023 року, згідно з п. 7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробувального складу цивільної авіації, затвердженого 21.07.1992 постановою Кабінету Міністрів України №418 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 №713).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому було відмовлено в перерахунку пенсії з посиланням на те, що пенсії за вислугу років перераховуються працівникам льотно-випробного складу. Оскільки пенсія позивачу призначена як працівнику інженерно-технічного складу, то підстави для проведення її перерахунку відсутні. Позивач з даною відмовою не погоджується та зазначає, що льотно-випробний склад є загальною категорією, до якої включені підкатегорії: (1) льотчики, (2) інженерно-технічний склад, (3) працівники, які інспектують льотний склад. Віднесення його до інженерно-технічного складу, який входить до категорії «льотно-випробувальний склад», у розумінні Постанови №418, має наслідком поширення на позивача правил, визначених у нормах Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації. В зв`язку з чим позивач вважає, що має право на перерахунок пенсії як колишній працівник віднесений до категорії льотно-випробного складу. Просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 27.04.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, надав суду відзив в якому посилається на те, що оскільки, позивачу пенсія призначена, як працівнику інженерно-технічного складу, то положення п. 7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу» від 21.07.1992р. №418 на нього не розповсюджуються. В зв`язку з чим позивачу було правомірно відмовлено в перерахунку його пенсії. Також вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позов. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

З 19.01.2009 позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугу років, призначену згідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 виданим 13.04.2009.

У лютому 2023 року позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії, відповідно підпункту в пункту 7 Порядку призначення і витати пенсії працівникам льотно-випробного складу та цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418.

Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 10.03.2023 за вих.№3390-2189/Т-02/8-0800/23 ОСОБА_1 було відмовлено в перерахунку пенсії з посиланням на те, що права на перерахунок передбачений п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу» від 21.07.1992 №418 у позивача немає, оскільки йому призначена пенсія, як працівнику інженерно-технічного складу авіації.

Положеннями Постанови №418 передбачено перерахунок пенсії працівникам льотно-випробного складу.

Не погоджуючись з бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку пенсії, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спірні правовідносини, в межах даної справи, регулюються Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення» 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII), Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003 №1058-IV(далі - Закон №1058-IV) та Порядком призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №418 від 21.07.1992 (в редакції постанови КМУ від 09.08.2005 №713) (далі Порядок №418).

Частиною 3 статті 53 Закону №1788-XII встановлено, що працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років (частина 1 статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених частинами 1-3, 6 статті 19 та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для працівників льотно-випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах.

При цьому розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія.

Відповідно до п. «а» частини 1статті 54 Закону №1788-XII право на пенсію за вислугу років мають такі категорії робітників і службовців авіації, а також льотно-випробного складу, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті: працівники льотного і льотно-випробного складу після досягнення 50 років і за наявності вислуги років на цих посадах станом на 1 квітня 2015 не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок та після цієї дати при набутті вислуги років на цих посадах.

Перелік посад працівників льотного складу, порядок обчислення строків вислуги років для призначення їм пенсій, а також порядок призначення і виплати пенсій льотно-випробному складу затверджуються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, Перелік посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, Порядок призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації затверджений постановою Кабінету Міністрів України №418 від 21.07.1992.

У відповідності до пункту 7 Порядку №418 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2015 №529), пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу призначаються у розмірі 55 процентів заробітку (пункт 6 цього Порядку) і за кожний рік вислуги (у чоловіків - понад 30 років і у жінок - понад 25 років) пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії за віком. За кожний рік роботи, яка дає право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктом «а» статті 13 та статтею 14 Закону №1788-XII, пенсія збільшується на 1 процент заробітку.

Згідно з абз. «в» п. 7 Порядку №418, у разі зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня (починаючи з 2005 року) заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до цього пункту, збільшується на коефіцієнт, який визначається шляхом ділення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік, що передує року, в якому проводиться перерахунок, на середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) пенсії. Коли розмір пенсії, обчислений із заробітку, визначеного відповідно до цього пункту, менший ніж розмір пенсії до перерахунку, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Отже, відповідно до вказаних вище норм законодавством передбачено право працівників льотно-випробного складу на перерахунок пенсії в разі збільшення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 3 Порядку №418 право на пенсію за вислугу років мають:

а) льотний склад, який безпосередньо виконує дослідні польоти на штатних робочих місцях літальних апаратів і парашутно-десантної техніки:

льотчики (пілоти)-випробувачі, штурмани-випробувачі, бортінженери-випробувачі, бортмеханіки-випробувачі, бортелектрики-випробувачі, бортрадисти-випробувачі, бортоператори-випробувачі, парашутисти-випробувачі, провідні інженери з льотних випробувань або експериментальних робіт;

б) інженерно-технічний склад, який здійснює випробні (дослідні) польоти, а також польоти по здачі, прийманню літальних апаратів, їх систем, агрегатів, приладів та обладнання, парашутно-десантної техніки (при наявності діючого посвідчення про допуск до проведення льотних випробувань):

інженери, техніки, механіки, оператори та експериментатори всіх найменувань;

в) працівники, які інспектують льотний склад у випробних польотах, а також особи, які здійснюють керівництво льотно-випробними службами і беруть участь в дослідних польотах як члени екіпажу літального апарата (при наявності діючого посвідчення про допуск до проведення льотних випробувань).

Отже, норми Порядку №418 розповсюджуються на пенсії працівників льотно-випробного складу, а щодо інженерно-технічний склад лише щодо тих осіб, які здійснювали випробні (дослідні) польоти, а також польоти по здачі, прийманню літальних апаратів, їх систем, агрегатів, приладів та обладнання, парашутно-десантної техніки (при наявності діючого посвідчення про допуск до проведення льотних випробувань).

Згідно до трудової книжки позивача та наданих відповідачем довідок, ОСОБА_1 працював на посадах авіомеханика та авіотехника, а отже пенсія йому призначена відповідно до п. «в» ст. 54 Закону №1788-ХІІ, як працівнику інженерно-технічного складу. Даний факт позивачем не заперечується.

Разом з тим в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач здійснював випробні (дослідні) польоти, а також польоти по здачі, прийманню літальних апаратів, їх систем, агрегатів, приладів та обладнання, парашутно-десантної техніки (мав посвідчення про допуск до проведення льотних випробувань).

Тобто, позивачем не надано доказів того, що він був працівником льотно-випробного складу.

При цьому суд зазначає, про розмежування в Законі №1788-XII осіб, які мають право на пенсію за вислугу років за п. «а» та п. «в» частини 1статті 54 Закону №1788-XII.

Таким чином, оскільки позивачу пенсія призначена як працівнику інженерно-технічного складу, відсутні докази його роботи працівником саме льотно-випробного складу, то положення п. 7 Порядку №418 на нього не розповсюджуються.

Враховуючи викладене, відповідачем правомірно відмовлено в перерахунку його пенсії на підставі п. 7 Порядку №418.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем належних доказів на підтвердження заявлених вимог суду не надано.

З урахуванням наведеного, відсутні правові підстави для задоволення позову.

В зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат, згідно ст. 139 КАС України, не здійснюється.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-б, м. Запоріжжя, 69005) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано «18» вересня 2023 року.

Суддя Р.В. Кисіль