Справа № 200/632/23
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року справа №200/632/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року по справі №200/632/23 (суддя І інстанції Качанова П.В.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування акту службового розслідування, визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування акту службового розслідування від 12 грудня 2022 року, яким ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушень, відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, - визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) щодо невиплати додаткової винагороди та премії в повному обсязі за грудень 2022 року головному сержанту 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старшому сержанту ОСОБА_1 , -зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення за грудень 2022 року головному сержанту 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старшому сержанту ОСОБА_1 та виплатити йому додаткову винагороду та премію за грудень 2022 року в повному обсязі.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції не було враховано, що загальновідомим фактом є, що під час воєнного стану військовослужбовці стикаються з проблемою подачі та реєстрації рапортів. Позивач ще до того як йому видали бойовий наказ намагався подати рапорт, але він не був прийнятий. Зареєструвати у «прийомній» своє звернення він не мав можливості за відсутності такої на місці знаходження. Після того, як 11.12.2022р. капітан ОСОБА_2 відмовився прийняти рапорт, позивач направив цей рапорт засобами електронної пошти, про що свідчить відповідний скріншот. Наведене звернення було надіслано о 10 год. 06 хвил. 12.12.2022р., тобто до оголошення наказу, а саме о 12 год. 12.12.2022р.. Отже, відповідач приховав той факт, що йому було достовірно відомо про стан здоров`я позивача. Окрім того, саме на відповідача покладено обов`язок з організації обліку посадового складу. Позивач також вважає, що ним не було порушено вимог ст.11, 13 ,16, ст.17 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, оскільки згідно довідки ВЛК від 07.12.2022р. він є обмежено придатним до військової служби. Враховуючи ті обставини, що в період з 01.11.2022р. по 30.01.23р. позивач перебував на лікуванні та виписаний з рекомендацією реабілітації, позивач вважає, що бойовий наказ не був виконаний з об`єктивних причин. Позивач вважає недоведеним факт вчинення ним дисциплінарного проступку. Позивач також наголошує, що у відповідності до вимог Інструкції, затв. наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022р. №280, саме на відповідача покладено обов`язок з організації обліку посадового складу.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.02.2022р. №37, відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом вважати призначеним до Військової частини НОМЕР_1 за штатом 05/195-01 воєнного часу старшого сержанта ОСОБА_1 - призначеного головним сержантом 1 стрілецької роти 1 стрілецького взводу, зарахованим до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення з 25 лютого 2022 року. Позивачу встановлено посадовий оклад за посадою 3 170 грн, встановлено щомісячну премію в максимальному розмірі 278% окладу, надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим звання та надбавки за вислугу років з 25 лютого 2022 року.

Відповідно до довідки від 07.03.2023 року №353 позивач перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 з 25.02.2022 року по теперішній час.

12 грудня 2022 року командиром 1 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_3 подано рапорт до командира Військової частини НОМЕР_1 , в якому зазначено, що 12.12.2022р. відповідно до бойового розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 , до головного сержанта 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти старшого сержанта ОСОБА_1 було доведено бойовий наказ, однак останній відмовився від виконання бойового наказу. Доведення здійснювалося під відеозаписом у присутності двох свідків. Пояснення свідків є наявними в матеріалах справи.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 12.12.2022р. №449 призначено службове розслідування за фактом вчинення правопорушення головним сержантом 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старшим сержантом ОСОБА_1 .

За наслідками проведеного службового розслідування складено акт службового розслідування від 12 грудня 2022 року №11/343/162, яким встановлено, що головний сержант 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_1 порушив військову дисципліну у районі виконання бойових завдань, у вигляді відмови від виконання бойового розпорядження командира військової частини.

Своїми діями старший сержант ОСОБА_1 порушив вимоги статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статтю 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Також, у діях старшого сержанта ОСОБА_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення.

Комісією, що проводила службове розслідування запропоновано:

- за вчинення правопорушення відповідно до ст.4 Дисциплінарного статут Збройних Сил України, ст.ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України накласти дисциплінарне стягнення передбачене пунктом в ст.48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України Сувора догана на головного сержанта 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 ;

- на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану та телеграми Міністра оборони України Олексія Рєзнікова від 25 березня 2022 року (вх.№223 від 26 березня 2022 року) до наказу про виплату додаткової винагороди за грудень 2022 року не включати головного сержанта 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 ;

- на підставі наказу Міністра оборони України №260 від 7 червня 2018 року Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам не виплачувати премію у повному обсязі за грудень 2022 року головному сержанту 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старшому сержанту ОСОБА_1 ;

- командиру 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 внести зміни до службової картки головного сержанта 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 ;

- посадовій особі Військової частини НОМЕР_1 підготувати та подати повідомлення керівнику Донецької спеціалізованої прокуратури у військові та оборонній сфері об`єднаних сил, директору територіального управління Державного бюро розслідувань, начальнику Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку за фактами, що встановлені в ході службового розслідування.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 13.12.2022 №319 «Про результати службового розслідування», на головного сержанта 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 за вчинення правопорушення відповідно до ст.4 Дисциплінарного статут Збройних Сил України, ст.ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України накладено дисциплінарне стягнення передбачене пунктом в ст.48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України Сувора догана; вирішено не виплачувати додаткову винагороду за грудень 2022 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану та телеграми Міністра оборони України Олексія Резнікова від 25 березня 2022 року (вх.№223 від 26 березня 2022 року) головному сержанту 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старшому сержанту ОСОБА_1 ; не виплачувати премію у повному обсязі за грудень 2022 року на підставі наказу Міністра Оборони України №260 від 7 червня 2018 року Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам головному сержанту 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старшому сержанту ОСОБА_1 ; командиру 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 внести зміни до службової картки головного сержанта 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 ; командирам підрозділів додатково довести до підпорядкованого їм особового складу вимоги Статутів Збройних Сил України та статті Кримінального кодексу України Розділу XIX «Кримінальні правопорушення щодо встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення)»; посадовій особі Військової частини НОМЕР_1 підготувати та подати повідомлення керівнику Донецької спеціалізованої прокуратури у військові та оборонній сфері об`єднаних сил, директору територіального управління Державного бюро розслідувань, начальнику Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку за фактами, що встановлено у ході службового розслідування.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 03.01.2022р. №3, вирішено не виплачувати додаткову винагороду військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 за грудень 2022 року, які скоїли правопорушення, зокрема старшому сержанту ОСОБА_1 по причині відмови виконувати бойовий наказ (підстава: наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 13.12.2022).

Позивачем до матеріалів справи надано Виписку Комунального підприємства «Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування» №8632 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 за період перебування на стаціонарному лікуванні з 01.11.2022р. по11.11.2022р.; виписку Обласного спеціалізованого реабілітаційного центру «Солоний Лиман» №3513 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 за період перебування на стаціонарному лікуванні з 11.11.2022 р. по 25.11.2022р.; МРТ дослідження відділів хребта (стандартна (1,5Т) від 29.10.2022р.; виписку Комунального некомерційного підприємства «Лебединська лікарня імені К.О. Зільберника» Лебединської міської ради із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 за період перебування на стаціонарному лікуванні з 08.01.2023р. по 17.01.2023р.; виписку Військово-медичного клінічного центру Північного регіону із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 за період перебування на стаціонарному лікуванні з 20.01.2023р. по 22.01.2023р; виписний епікриз зведеного терапевтичного загіну в/ч НОМЕР_3 на базі Комунального некомерційного підприємства «Чутівська центральна лікарня» із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 за період перебування на стаціонарному лікуванні з 22.01.2023р. по 01.02.2023р..

Також, матеріали справи містять довідку військово-лікарської комісії від 7 грудня 2022 року №4318, видану старшому сержанту військової служби за призовом ОСОБА_1 , 1972 року народження, військова частина НОМЕР_1 , призваного у Збройні Сили з лютого 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою встановлено, що захворювання не пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 23 «б», 64 «в» графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ обмежено придатний до військової служби, не придатний до військової служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах, придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, РТЦК ТА СП, установах, організаціях, навчальних закладах; довідку військово- лікарської комісії від 30 січня 2023 року №156, про те, що старший сержант ОСОБА_1 на підставі статті 24 графи ІІ розкладу хвороб потребує переведення для подальшого лікування (завершальної медичної реабілітації) у КНМП «Центрі відновного лікування та реабілітації», терміном на 15 календарних днів.

Листом від 25 січня 2023 року №486 Військовою частиною НОМЕР_1 за результатом розгляду звернення позивача від 07.01.2023 року повідомлено про те, що 12.12.2022 року згідно рапорту командира 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_4 , ОСОБА_1 був доведений бойовий наказ, який останній відмовився виконувати, за результатом чого було призначено та проведено службове розслідування. За результатом службового розслідування постійно-діючою комісією було встановлено порушення вимог нормативно-правових актів ст.11, 13 ,16, ч.1 ст.127 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст.4 Дисциплінарного Статуту ЗСУ. Вказаною комісією винесено рішення, яким запропоновано не виплачувати додаткову винагороду та премію в повному обсязі за грудень 2022 року. Також, у листі зазначено, що пунктом 10 до телеграми Міністра оборони України Олексія Резнікова від 25.03.2022 (вх.№223 від 26.03.2022) визначено до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень не включати військовослужбовців, які: п.8 відмовились виконувати бойові накази (розпорядження) за місяць у якому здійснено таке порушення. Підставою для невиплати премії за грудень 2022 є наказ МОУ №260 від 07.06.2018 року «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України.

В матеріалах справи також міститься рапорт від 11.12.2022 року старшого сержанта ОСОБА_1 до командира 1 роти військової частини НОМЕР_1 , в якому військовослужбовцем повідомлено, що за результатом проходження військово-лікарської комісії, він був визнаний обмежено-придатним до військової служби та у зв`язку з погіршенням стану здоров`я просив направити його для подальшого проходження служби на місце постійної дислокації частини НОМЕР_1 . Рапорт зареєстровано датою вхідної документації - 12.12.2022 року за номером 3830.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон №2232).

Згідно із частиною 1 статті 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Частинами другою-четвертою статті 2 Закону України № 2232-ХІІ передбачено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначено Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статут внутрішньої служби Збройних Сил України).

Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Згідно зі статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Статтею 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" №551-XIV від 24.03.1999 року затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Згідно зі статтею 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних учинків.

За приписами частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту, за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Статтею 6 Дисциплінарного статуту установлено, що право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав.

У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності.

Статтею 48 Дисциплінарного статуту передбачено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Згідно з частиною першою статі 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджений наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017р. №608 (далі - Порядок №608).

У відповідності до пункту 2 розділу І Порядку № 608 службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

За приписами пункту 3 розділу ІІ Порядку № 608 службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди - причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

Розділом V Порядку №608 визначено порядок оформлення результатів службового розслідування. Зокрема, відповідно до пунктів 1-6 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

Відповідно до пункту 6 розділу V Порядку № 608 після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Пунктом 1 розділу VІ Порядку №608 визначено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що аналіз наведених вище норм дозволяє дійти висновку про те, що службове розслідування - це комплекс заходів, які здійснюються з метою уточнення причин, установлення обставин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, відповідальність за яке передбачена законодавством України, та ступеня вини особи (осіб), яка вчинила це правопорушення.

Службовим документом, який фіксує факт проведення службового розслідування і є носієм доказової інформації про обставини, що стали підставами для його призначення, є висновок службового розслідування.

Отже, за своєю правовою природою висновок службового розслідування, в якому відображено узагальнений опис виявлених порушень норм законодавства, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо породжує правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і має обов`язковий характер.

Висновки службового розслідування не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Зафіксовані в результатах службового розслідування обставини можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень суб`єкта владних повноважень, в основу яких покладені зазначені в ньому висновки. Отже, висновок за результатами службового розслідування є лише носієм певної інформації.

Водночас, обов`язковою ознакою рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.

Таким чином, правова природа оскаржуваного висновку службового розслідування унеможливлює здійснення судового розгляду вимог про визнання його протиправним, а також дій щодо його складання і підписання, а тому судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову в цій частині.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30 березня 2021 року №420/3307/20.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведеного службового розслідування, наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 13.12.2022р. №319 «Про результати службового розслідування», на позивача за вчинення правопорушення відповідно до ст.4 Дисциплінарного статут Збройних Сил України, ст.ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України накладено дисциплінарне стягнення передбачене пунктом в ст.48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України Сувора догана; вирішено не виплачувати додаткову винагороду за грудень 2022 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану та телеграми Міністра оборони України ОСОБА_5 від 25 березня 2022 року (вх.№223 від 26 березня 2022 року); не виплачувати премію у повному обсязі за грудень 2022 року на підставі наказу Міністра Оборони України №260 від 7 червня 2018 року Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам.

Колегія суддів вважає, що матеріалами справи підтверджується факт порушення позивачем військової дисципліни у районі виконання бойових завдань, у вигляді відмови від виконання бойового розпорядження командира військової частини.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 12.12.2022 р. командиром 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_3 , на підставі бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , позивачу був доведений бойовий наказ про те, що він повинен був 14.12.2022р. о 03.00 прибути на бойовий рубіж між населеними пунктами Макіївка та Площанка Луганської області, який знаходився вздовж дороги між цими населеними пунктами, зайняти його, стійко утримувати та не допустити прориву противника, однак останній відмовився його виконувати. Дана обставина підтверджується письмовими поясненнями двох свідків, які є наявними в матеріалах справи.

Свою відмову у виконанні бойового наказу, позивач обґрунтував погіршенням стану здоров`я та висновком військово-лікарської комісії від 7 грудня 2022 року №4318, в якій зазначено, що на підставі статті 23 «б», 64 «в» графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ він обмежено придатний до військової служби, не придатний до військової служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах, придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, РТЦК ТА СП, установах, організаціях, навчальних закладах. Також, позивач зазначає, що вищезазначений висновок разом з рапортом ним було надано 11 грудня 2022 року до командира 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_4 ..

Проте, матеріали справи не містять доказів того, що позивач звертався до відповідача з рапортом саме 11.12.2022 року.

На виконання ухвали суду від 19 травня 2023 року представником відповідача надані пояснення, в яких зазначено, що позивачу 12 грудня 2022 року близько о 12:00 години був доведений бойовий наказ, який останній відмовився виконувати, та потім в цей же день, військовослужбовець звернувся до медичної частини та надав довідку ВЛК від 7 грудня 2022 року.

До пояснень, представником відповідача надано копію рапорту начальника медичної частини, в якому зазначено, що 12.12.2022 року до 16:00 години до медичного пункту звернувся позивач, яким зокрема була надана довідка ВЛК від 7 грудня 2022 року.

Доводи позивача про те, що до того як видали бойовий наказ він намагався подати рапорт, але він не був прийнятий, колегією суддів не прийнято до уваги з огляду на відсутність жодного доказу на підтвердження цих обставин.

Водночас, відповідно до відеозапису, під час відмови позивача від виконання бойового наказу посилаючись на висновок військово-лікарської комісії від 7 грудня 2022 року, командиром було зазначено про необхідність подання відповідного рапорту. Позивач погодився на надання такого рапорту, при цьому не зазначив про факт його подання 11 грудня 2022 року.

Статтями 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо). Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтею 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, зокрема, що після повернення до військової частини і доповіді безпосередньому командирові (начальникові) військовослужбовці направляються до медичного пункту військової частини, де здають медичні документи; інші документи здаються сержантові із матеріального забезпечення (старшині) роти.

Відповідно до статті 113 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затв. Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, переміщення військовослужбовця за станом здоров`я або за станом здоров`я членів його сім`ї здійснюється за рапортом військовослужбовця та за наявності відповідного медичного висновку.

Проте, матеріали справи не містять жодних доказів того, що позивач звертався до відповідача з відповідним рапортом щодо неможливості виконання своїх обов`язків до доведення йому бойового наказу, та за результатом розгляду якого йому було відмовлено у здійсненні такого переведення.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що до військовослужбовця висуваються підвищені вимоги, що пов`язано з особливим статусом Збройних Сил України та державною службою особливого характеру, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Невиконання військовослужбовцями бойових наказів призводять до неможливості належного виконання покладених обов`язків особовим складом військової частини, зниженню авторитету, як командування у підрозділі, що впливає на загальний порядок дисципліни і субординації, так і сил територіальної оборони взагалі.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вина позивача у порушенні військової дисципліни доведена належними та допустимими доказами.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 р. № 260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 р. за № 745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Наказ № 260 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Відповідно до пункту 2 розділу І Наказу № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), допомоги.

Згідно з пуктом 14 Розділу XXXIV Порядку № 260 до наказів про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану не включаються військовослужбовці, які: відмовились виконувати бойові накази (розпорядження), - за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника).

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року по справі №200/632/23 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року по справі №200/632/23 - залишити без змін.

Постанова у повному обсязі складена 19 вересня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 19 вересня 2023 року та підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді А.А. Блохін

І.Д. Компанієць