Справа № 480/10143/23
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Павлічек В.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій просить:
- визнати незаконним рішення відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішення у Сумській області Східного міжрегіонального управління юстиції про повернення виконавчого документа в справі 480/8345/22 стягувачу без прийняття до виконання;
- зобов`язати відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішення у Сумській області Східного міжрегіонального управління
юстиції відкрити виконавче провадження з примусового виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду в справі 480/8345/22 від 03.03.2023 року та виконати дане судове рішення.
Також у позовній заяві позивач просить звільнити від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
При цьому поданий адміністративний позов підлягає залишенню без руху, оскільки поданий з порушенням вимог ст. 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України.
За приписами ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Однак, як слідує з позовної заяви, позивачем не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта позивача; власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Також позивачем у позовній заяві зазначено, зокрема, прізвище ім`я та по батькові, однак не додано до позовної заяви копій паспорта, як документа, що підтверджує наявність у позивача процесуальної правосуб`єктності.
Разом з тим, за приписами ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Тобто, необхідною умовою розгляду судом позовної заяви є сплата особою, яка звертається з цією заявою, судового збору у визначеному розмірі.
Однак, як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, позивачем не було надано суду доказів щодо сплати судового збору. Натомість, позивач в позовній заяві просить звільнити від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Суд зазначає, що так, відповідно до пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 20.12.2022 року № 2878, підполковник ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 з 01.09.2022 року.
За приписами ч. 2, 3 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає в себе проходження військової служби.
Згідно із ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Отже для звільнення від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" особа повинна мати, зокрема, статус військовослужбовця, а спір у справі повинен бути пов`язаний із проходженням нею військової служби, тобто професійною діяльністю особи, пов`язаною із обороною України.
Проте суд зазначає, що незважаючи на те, що позивач має статус військовослужбовця, предмет спору у цій справі не пов`язаний із проходженням військової служби. В даному випадку спір виник між позивачем та органом ДВС щодо повернення виконавчого документу без прийняття до виконання.
А відтак, посилання позивача на п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", як на підставу звільнення від сплати судового збору у цій справі є безпідставними.
Таким чином, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Із позовної заяви суд вбачає, що позивач просить визнати незаконним рішення відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішення у Сумській області Східного міжрегіонального управління юстиції про повернення виконавчого документа в справі 480/8345/22 стягувану без прийняття до виконання та зобов`язати відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішення у Сумській області Східного міжрегіонального управління юстиції відкрити виконавче провадження з примусового виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду в справі 480/8345/22 від 03.03.2023 року та виконати дане судове рішення, тобто одночасно заявлено дві вимоги немайнового та майнового характеру.
Однак, системний аналіз ч. 1 ст. 5 та ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним акта чи окремих його положень, зобов`язати вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.
Таким чином, враховуючи приписи ст. 5 та ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що позивачу потрібно сплатити судовий збір за одну вимогу немайнового характеру.
Згідно п.п. 3.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, зокрема, за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осі (1073,60 грн.).
В даному випадку сума судового збору становить 1073,60 грн. Кошти повинні бути перераховані за наступними реквізитами:
- Отримувач - ГУК Сум.обл/Сумська МТГ/22030101
- Банк отримувача - Казначейство України(ел. адм. подат.)
- Код отримувача (ЄДРПОУ) - 37970404
- Найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)
- Наявність відомчої ознаки - "84" Окружні адміністративні суди.
Крім того, за приписами ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Позовну заяву може бути подано до суду, зокрема, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Зі змісту наведених норм слідує, що для звернення до адміністративного суду з даним позовом встановлено десятиденний строк і цей строк обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Зі змісту позовних вимог суд вбачає, що позивач просить, зокрема, визнати незаконним рішення відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішення у Сумській області Східного міжрегіонального управління юстиції про повернення виконавчого документа в справі 480/8345/22 стягувачу без прийняття до виконання.
При цьому до позовної заяви позивачем додано копію повідомлення Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 21.08.2023 року.
При цьому з даною позовною заявою до суду позивач звернувся засобами поштового зв`язку лише 11.09.2023 року (відповідно до штемпелю на конверті).
В свою чергу в позовній заяві позивачем не зазначено коли саме ним було отримано вище зазначене повідомлення, а також позивачем не надано відповідних доказів щодо отримання повідомлення від 21.08.2023 року.
А відтак суд зазначає, що позивачем пропущено десятиденний строк звернення до суду з даною позовною заявою.
Разом з тим, суд зазначає, що заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з даним позовом та доказів поважності причин пропуску такого строку позивачем суду не надано.
Враховуючи викладене, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду позовної заяви із зазначенням реєстраційного номеру облікової картки платника податків за його наявності або номеру і серії паспорта; надання власних письмових підтверджень про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також її копії відповідно до кількості учасників справи.
Також позивачу необхідно надати суду докази сплати судового збору за подання до суду даної позовної заяви або докази звільнення від сплати судового збору; належним чином завірені копії: паспорту (сторінок 1,2.3,4,5,6,7 та 11), ідентифікаційного коду; заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даною позовною заявою і доказів поважності причин пропуску такого строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Водночас, згідно ч. 1 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Керуючись ст.ст. 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.
Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.
Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Копію даної ухвали направити особі, що звернулась із позовною заявою.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Павлічек