Справа № 620/640/23
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/640/23 Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Кузьмишина О.М.

Парінов А.Б.

за участі:

секретар с/з Піскунова О.Ю.

пр-к позивача Петрикей І.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування висновку, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, у якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати висновок про анулювання дозволу на зберігання вогнепальної, пневматичної чи холодної зброї, погоджений начальником СКОЗ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 01.12.2022, яким анульовано дозвіл № НОМЕР_6, виданий Чернігівським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області строком до 02.11.2023;

- визнати протиправним та скасувати висновок про анулювання дозволу на зберігання вогнепальної, пневматичної чи холодної зброї, погоджений Начальником СКОЗ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 07.11.2022, яким анульовано дозвіл № НОМЕР_5, виданий Чернігівським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області строком до 31.08.2024.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління Національної поліції в Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Доводи апелянта, обґрунтовані зокрема тим, що відповідно до листа ТУ ДБР розташованого у м. Києві від 06.06.2022 № 6465-22/к/11-10-3606/22, слідчим ТУ ДБР здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000117 від 14.01.2019, в якому оголошено підозру ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 15, частини 4 статті 190 Кримінального кодексу України. У зв`язку з повідомлення про підозру анульовано:

- дозвіл № НОМЕР_5 від 31.08.2018 виданий ГУНП в Чернігівській області, який дійсний до 31.08.2024 року на травматичний пристрій марки T-Rex, кал. 9 мм., НОМЕР_4;

- дозвіл № НОМЕР_6 від 06.02.2018 року виданий ЧРУП ГУНП в Чернігівській області, який дійсний до 02.11.2023 року на зброю марки ІЖ- 43, кал. 12 мм., № НОМЕР_1 .

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2023 року відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 13 вересня 2023 року.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

У судове засідання апелянт не з`явився та явку уповноваженого представника до суду не забезпечив. Про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник позивача у судовому засіданні повністю заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Керуючись приписами ч. 2 ст. 313 КАС України, суд протокольною ухвалою вирішив здійснити апеляційний розгляд справи за даною явкою.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що гр. ОСОБА_2 перебував на обліку в СКОЗ ЧРУП ГУНП, як власник зброї марки ІЖ- 43, кал. 12 мм., № НОМЕР_1 , зареєстрованої на нього на підставі дозволу НОМЕР_6 від 06.02.2018, виданого Чернігівський районним управлінням поліції ГУНП в Чернігівській області та дійсного до 02.11.2023.

Також позивач перебував на обліку СКОЗ ГУНП в Чернігівській області, як власник пристрою марки T-Rex, кал. 9 мм., НОМЕР_4, зареєстрованого на нього на підставі дозволу № НОМЕР_5 від 31.08.2018 виданого ГУНП в Чернігівській області та дійсного до 31.08.2024.

На підставі висновку ГУНП в Чернігівській області від 07.11.2022 у зв`язку з повідомлення про підозру ОСОБА_2 анульовано дозвіл № НОМЕР_5 від 31.08.2018, виданий ГУНП в Чернігівській області, який дійсний до 31.08.2024 на травматичний пристрій марки T-Rex, кал. 9 мм., НОМЕР_4.

Також, на підставі висновку Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області від 01.12.2022 у зв`язку з повідомлення про підозру ОСОБА_2 анульовано дозвіл № НОМЕР_6 від 06.02.2018, виданий Чернігівським районним управлінням поліції ГУНП в Чернігівській області, який дійсний до 02.11.2023 на зброю марки ІЖ- 43, кал. 12 мм., № НОМЕР_1 .

Вважаючи зазначені висновки протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані висновки про анулювання дозволу на зберігання вогнепальної, пневматичної чи холодної зброї та спецзасобів вимогам Інструкції №622 не відповідають, оскільки є необґрунтованими та містять лише описи подій за якою внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, водночас жодних обставин та доказів причетності позивача до такого правопорушення не наведено.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону №580-VIII Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Відповідно до статті 2 Закону №580-VIII завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Статтею 3 Закону №580-VIII визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 21 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань, крім іншого, здійснює контроль за дотриманням фізичними та юридичними особами спеціальних правил та порядку зберігання і використання зброї, спеціальних засобів індивідуального захисту та активної оборони, боєприпасів, вибухових речовин і матеріалів, інших предметів, матеріалів та речовин, на які поширюється дозвільна система органів внутрішніх справ. Поліція може проводити перевірку дотримання вимог дозвільної системи.

Частиною 1 ст. 31 Закон №580-VIII встановлено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; 2) опитування особи; 3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу; 5) вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; 6) обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; 7) проникнення до житла чи іншого володіння особи; 8) перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; 9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 10) перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; 11) поліцейське піклування.

Відповідно до змісту ст. 39 Закону поліція має право здійснювати перевірку дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ.

Наказом Міністерства внутрішніх справи №622 від 21.08.1998 затверджено Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів (далі - Інструкція №622 в редакції, чинній на моменту виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до абзацу 7 глави 4 Інструкції №622 згідно із законодавством України органам поліції надано право анулювати дозволи на придбання, зберігання та носіння зброї, основних частин зброї та пристроїв, видані громадянам, у випадках, передбачених пунктом 5.1 глави 5 цього розділу. Після анулювання дозволу на зберігання і носіння зброї власник зобов`язаний здати зброю (за наявності основні частини зброї) чи пристрій, патрони і бойові припаси до них до органу поліції та прийняти рішення щодо подальшого її переоформлення чи реалізації (пункт 12.21 глави 12 розділу II цієї Інструкції). У разі незгоди власника з рішенням органу поліції про анулювання зазначеного дозволу матеріали передаються до суду для вирішення питання щодо примусового вилучення зброї, основних частин зброї, пристроїв, патронів і бойових припасів до них. При цьому відповідна інформація вноситься програмно-технічними засобами інформаційного порталу Національної поліції до баз даних єдиної інформаційної системи МВС.

Водночас, згідно з п. 5.1 Інструкції №622 органи поліції не мають права давати згоду керівникам підприємств, установ, організацій та суб`єктам господарювання на укладення трудових договорів на виконання відповідних робіт, а також видавати дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, пневматичної чи холодної зброї, пристроїв та патронів до них громадянам, а також проводити їх перереєстрацію у разі:

- наявності у особи медичних протипоказань до виконання вказаних функціональних обов`язків та володіння зброєю;

- наявності даних про систематичне (два чи більше разів) порушення такою особою громадського порядку, зловживання спиртними напоями, вживання наркотичних речовин без призначення лікаря, інших одурманюючих засобів, вчинення домашнього насильства, що підтверджується документально;

- наявності вмотивованої постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника в праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії;

- надходження від уповноваженого органу до УП ЦОУП, УП ГУНП інформації про повідомлення такій особі про підозру або інформації про складення щодо такої особи повідомлення про підозру, що не вручене через невстановлення її місцезнаходження;

- наявності в особи судимості за злочин, яка не погашена або не знята в установленому порядку;

- відсутності довідки про вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування;

- відсутності права, визначеного актами законодавства, на придбання, зберігання і носіння пристроїв.

Отже, пунктом 5.1 глави 5 розділу I Інструкції №622 передбачений перелік підстав, за яких органи поліції не мають права видавати дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, пневматичної чи холодної зброї, пристроїв та патронів до них громадянам, а також проводити їх перереєстрацію. Цей перелік підстав також застосовується для анулювання вказаних дозволів.

Відповідно до пункту 12.19 Інструкції №622 у разі анулювання дозволу на зберігання та носіння вогнепальної зброї (разом із основними частинами зброї - за наявності), пневматичної та холодної, охолощеної зброї, пристроїв органом поліції виноситься мотивований висновок про анулювання дозволу на їх зберігання (додаток 24), який затверджується начальником органу поліції. У цьому висновку викладаються підстави прийняття такого рішення.

Таким чином, аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що органам поліції надано право анулювати дозволи на придбання, зберігання та носіння зброї, основних частин зброї та пристроїв, видані громадянам.

Отже, пунктом 5.1 глави 5 розділу I Інструкції №622 передбачено вичерпний перелік підстав, за яких органи поліції не мають права видавати дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, пневматичної чи холодної зброї, пристроїв та патронів до них громадянам, а також проводити їх перереєстрацію. Цей перелік підстав також застосовується для анулювання вказаних дозволів.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваних висновків стало отримання відповідачем листа ТУ ДБР розташованого у м. Києві від 06.06.2022 № 6465-22/к/11-10-3606/22, в якому повідомлено, що слідчим ТУ ДБР здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження від 14.01.2019 у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000117 за підозрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частини 4 статті 190 Кримінального кодексу України. 10.09.2019 у вказаному кримінальному провадженні досудове розслідування завершене та до Печерського районного суду міста Києва скеровано обвинувальний акт.

Відповідно до приписів пункту 12.19 глави 12 розділу II Інструкції №622 у разі анулювання дозволу на зберігання та носіння вогнепальної зброї (разом із основними частинами зброї - за наявності), пневматичної та холодної, охолощеної зброї, пристроїв органом поліції виноситься мотивований висновок про анулювання дозволу на їх зберігання, який затверджується начальником органу поліції та у якому викладаються підстави прийняття такого рішення.

Разом з тим, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення для прийняття рішення; мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення. Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо. При цьому суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а конкретними обставинами.

Наразі, колегія суддів уважає, що оскаржувані висновки про анулювання дозволів НОМЕР_5 від 31.08.2018 та НОМЕР_6 від 06.02.2018 на зберігання і носіння вогнепальної зброї, виданих ОСОБА_2 , вказаним вимогам Інструкції №622 не відповідають, оскільки містять лише опис подій за якою внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, водночас жодних обставин та доказів причетності позивача до такого правопорушення не наведено.

З наведених у оскаржуваних висновках обставин слідує, що на час прийняття цих висновків статус позивача як підозрюваного вже змінився, оскільки ще 10.09.2019 у вказаному кримінальному провадженні досудове розслідування завершене та до Печерського районного суду міста Києва скеровано обвинувальний акт.

Так, відповідно до частини першої статті 42 КПК України підставами для набуття особою статусу підозрюваного є затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або повідомлення її про підозру у порядку, встановленому статтями 276-279 КПК України.

Письмове повідомлення про підозру вручається особі в день його складення прокурором або слідчим.

Особа набуває процесуального статусу обвинуваченого (підсудного) після того, як слідчий або прокурор передає до суду у порядку, передбаченому статтею 291 КПК України, складений щодо неї обвинувальний акт.

Отже, виходячи з системного аналізу норм кримінально-процесуального кодексу, з такого моменту повідомлення про підозру припиняється, а особа перестає бути підозрюваним.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до абз.7 пп.5.1 п.5 Інструкції №622 підставою для анулювання дозволу на зберігання і носіння зброї є також наявність в особи судимості за злочин, яка не погашена бо не знята в установленому порядку.

Отже, враховуючи, що з моменту завершення досудового розслідування та надіслання Печерському районному суду м. Києва обвинувального акту (10.09.2019) минуло більше трьох років, колегія суддів вважає, що відповідач був зобов`язаний здійснити перевірку наявності у позивача судимості за злочин чи виправдувального вироку, чи іншого рішення Печерського районного суду м. Києва за наслідками розгляду обвинувального акту щодо позивача.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані рішення відповідача прийнято без належного мотивування та за відсутності законних підстав.

Крім того, колегія суддів враховує, що на час прийняття відповідачем оскаржуваних висновків позивач добросовісно виконував свій громадянській обов`язок по захисту держави від військової агресії РФ в якості добровольця територіальної оборони(а.с.42), а з 12.09.2023 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується записами у військовому квитку НОМЕР_3 .

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи, яким надано належну оцінку. Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: О.М. Кузьмишина

А.Б. Парінов

(повний текст постанови складено 18.09.2023р.)