Справа № 947/16882/23
Суддя: Калініченко Л. В.
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-а/947/127/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2023 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.,

за участю секретаря Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою

ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Одеській області

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

29.05.2023 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1015116 від 02.04.2023 року та закриття справи про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що спірною постановою її необґрунтовано притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. Позивач стверджує, що в її діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, оскільки виклик 02.04.2023 року працівників органу поліції був зумовлений тим, що сусіди з будинку, що розташований на суміжній ділянці з будинком, в якому проживає ОСОБА_1 , з якими у позивача конфліктні відносини, почали кидати камінням на дах її будинку. Натомість, працівники поліції, які прибули на виклик, не вчинили жодних дій щодо з`ясування обставин, що стали причиною для виклику поліції, зокрема, не провели огляд подвір`я та даху будинку позивача, не відібрали пояснень у ОСОБА_1 та її сусідів. Позивач стверджувала, що її не було повідомлено працівниками поліції про розгляд справ про адміністративне правопорушення, не роз`яснено її прав, а також не забезпечено правом скористатися професійною правничою допомогою.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 30.05.2023 року вказану позовну заяву залишено без руху.

02.06.2023 року позивачкою надано заяву на усунення недоліків поданої заяви.

Оглянувши надані до суду документи, суддею встановлено, що позовна заява відповідає вимогам ст. 160, 161 КАС України.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 30.05.2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення судового засідання з повідомленням сторін у справі.

20.06.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від Головного Управління Національної поліції в Одеській області, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову, до якого подані докази у вигляді відеофіксації розгляду інспекторами поліії адміністративної справи 02.04.2023 року та витяг з бази даних ІПНП « Цунами» за змістом якого ОСОБА_1 протягом 2021-2023 років 155 раз здійснювався виклик поліції, з яких 52 виклика з приводу кидання каміння на дах крихи позивача.

В судове засідання призначене на 18.09.2023 року сторона позивача не з`явилась, однак до суду надійшла заява від позивачки про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача також не з`явився до судового засідання, про дату, час і місце проведення якого повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

За наслідком викладеного, судом було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні 18.09.2023 року за відсутності сторін по справі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 02.04.2023 року інспектором сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Черноморське) відділення поліції №4 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Побережник В.В. розглянуто справу про адміністративне правопорушення, за наслідком чого винесено постанову ЕГА №1015116 по справі про адміністративне правопорушення від 02.04.2023 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 грн.

За змістом постанови, зазначено що 02.04.2023 року за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 здійснено завідомо неправдивий виклик поліції, з приводу кидання її сусідами каміння на її кришу, хоча такого факту не було.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частиною 2 статті 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Отже, з аналізу вказаних положень законодавства вбачається, що особа відносно якої винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, має право на альтернативне оскарження такої постанови, а саме:

- шляхом звернення зі скаргою до органу, який виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення в порядку ст. 288 КУпАП;

- шляхом звернення до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (КАС України), з особливостями, встановленими цим Кодексом (КУпАП).

Як вбачається, позивачка будучи незгодною з винесеною стосовно неї постановою, обрала спосіб захисту свої прав та інтересів, шляхом звернення до районного у місті суду.

З оскаржуваної копії постанови серії ЕГА №1015116 від 02.04.2023 року вбачається, що її було складено за відсутності ОСОБА_1 та останньою її не підписувалось, копія постанови не отримувалась.

У відповідності до наданої позивачем копії заяви до Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24.05.2023 року, ОСОБА_1 ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження ВП 71773913, з примусового виконання постанови серії ЕГА №1015116 від 02.04.2023 року, лише 24.05.2023 року.

З цим позовом позивачка звернулась до суду 29.05.2023 року.

Інших доводів та доказів в спростування вищевказаних обставин та вручення позивачці копії оскаржуваної постанови, відповідачем під час розгляду справи не надано.

За наслідком викладеного, судом встановлено, що позивачем здійснено звернення до суду з позовом у десятиденний термін з дня отримання копії спірної постанови, за наслідком чого наявні підстави для поновлення відповідного процесуального строку на звернення до суду з цим позовом.

За наслідком викладеного, розгляд справи здійснюється у відповідності до вимог КАС України.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Положеннями статті 55 Конституції України гарантовано, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом 2 Закону України «Про Національну поліцію» завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до статті 8 цього Закону поліцейський, серед іншого, зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних обов`язків), наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема, домедичну і медичну допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які перебувають у безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я.

У відповідності до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Частиною 1 статті 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 183 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у завідомо неправдивому виклику служби, зокрема поліції. При цьому, дії особи спрямовані саме на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як, зокрема, поліції. Особа викликає поліцейського ніби то для надання допомоги, знаючи наперед те, що у цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Особа, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику поліцейських.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ч.1, ч.2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує зі змісту оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1015116 від 02.04.2023р., позивач повідомила завідомо неправдиву інформацію про те, що сусіди будинку, в якому вона проживає, кидають камінням по даху.

В свою чергу, ОСОБА_1 категорично заперечує проти обставин, зазначених в оскаржуваній постанові, посилаючись на те, що 02.04.2023р. вона зателефонувала на спецлінію «102» та повідомила правдиву, достовірну інформацію про неправомірну поведінку її сусідів.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Згідно з ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У постанові від 14.03.2018 року по справі №760/2846/17 Верховний Суд дійшов висновку, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Так, під час розгляду справи, представником відповідача надано до суду копію оскаржуваної постанови, диск з відеозаписом розгляду спірної справи про адміністративне правопорушення та рапорт поліцейського В.В. Побережняка.

Досліджуючи поданий до суду диск, судом встановлено фіксування прибуття інспекторів поліції до адреси місця виклику ОСОБА_1 , з`ясування у неї підстав виклику, проведення огляду території лише земельної ділянки ОСОБА_1 , здійснення викликів про імовірне не проживання сусідів на сусідній земельній ділянці та складання інспектором поліції в автомобілі поліції постанови про адміністративне правопорушення.

З поданого до суду рапорту інспектора поліції В.В. Побережняка, вбачається що останнім повідомлено, що під час несення служби 02.04.2023 року приблизно о 03:00 вони прибули за місцем виклику до ОСОБА_1 , де було обстежено прилеглу ділянку, перевірено сусідів, які на той час там не живуть та зі слів мешкають за цією адресою тільки в літку, які пояснили в телефонній розмові, що ОСОБА_1 веде себе дивно та їй потрібна допомога психіатричного лікаря.

Надаючи оцінку вказаним доказам, суд зазначає, що 02.04.2023р. інспекторами були здійснені спроби викликати сусідів із будинку, на який показувала ОСОБА_1 , та проведено візуальний огляд території двору домоволодіння заявниці із ствердженням про те, що при жбурлянні сусідами камінням по будинку на дворі залишились б частини каміння.

Одночасно із цим, інспекторами поліції не здійснено огляд даху будинку заявниці, по якому попадали камінням, та не вчинено жодних дій з опитування сусідів.

Як вбачається з фіксації на відеозапису, інспекторами патрульної поліції також під час візуального огляду сусідньої земельної ділянки, здійснено імовірне припущення, що на сусідній земельній ділянці ніхто не проживає, без належних на то доказів.

Також, суд критично ставиться до поданого до суду рапорту поліцейського Побережняка В.В. щодо повідомленої інформації про проведене опитування сусідів позивачки та з`ясуванні обставин щодо їх не проживання за адресою, за якою позивачкою повідомляється про кидання каміння на дах її будинку, оскільки до суду не надано жодних доказів на підтвердження існування такого опитування, телефонного дзвінка і взагалі щодо відібрання інспекторами пояснень від сусідів позивачки, що також не зафіксовано на поданій відеофіксації розгляду адміністративної справи 02.04.2023 року.

Отже, викладені інспектором поліції доводи у рапорті щодо здійснення телефонного дзвінка сусідам заявниці та з`ясуванні у них обставин стосовно їх не проживання у будинку, з якого за повідомленням ОСОБА_1 видають каміння на дах її будинку, як і викладені у рапорті звинувачення зі слів сусідів про необхідність ОСОБА_1 звернутись за допомогою до лікаря, не підтверджено жодним доказом, є безпідставними та необґрунтованими.

Разом з тим, суд зазначає, що аби встановити, що виклик ОСОБА_1 до поліції був завідомо неправдивим, наряд поліції, який прибув за таким викликом, повинен був перевірити повідомлені позивачем обставини та лише у випадку їх не підтвердження вони набувають право на притягнення заявника до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 була притягнута до відповідальності за ст.183 КУпАП без фактичної перевірки її заяви 02.04.2023р. та суто формальної перевірки повідомленої у ній інформації.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція ) передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Встановлення даних обставин дозволяють суду прийти до висновку що ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності лише за сукупністю минулих викликів, за суто формальної перевірки заяви 02.04.2023 року, за наслідком чого винесена відносно ОСОБА_1 постанова щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за завідомо неправдивий виклик поліції, на думку суду є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю, за відсутністю події і складу правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Яв вбачається позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 536,80 гривень, що підтверджується квитанцією №2249 від 26.05.2023 року.

З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до ст. 139 КАС України, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

При вищевикладених обставинах та керуючись ст. ст. 241-243, 245, 246, 250, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 15-а) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1015116 від 02.04.2023 року, якою притягнуто ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.183 КпАП України відносно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , закрити, за відсутністю події і складу правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати зі сплати судового збору в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Одеській області (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 15-а; ).

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги на рішення протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Калініченко Л. В.