Справа № 500/5381/23
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Справа № 500/5381/23

18 вересня 2023 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Дерех Н.В., , перевіривши виконання вимог статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Микулинецьке автотранспортне підприємство 16144" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

24 серпня 2023 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Микулинецьке автотранспортне підприємство 16144" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та розпорядження.

Ухвалою від 29 серпня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, шляхом 1) сплати судового збору у розмірі 7514,56 грн. та подання доказів сплати судового збору (оригінал платіжного документу); 2) подання заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням причин поважності такого пропуску; 3) уточнення п.3 прохальної частини позовної заяви шляхом зазначення дати оскаржуваного розпорядження та подання копії оскаржуваного розпорядження до суду.

На виконання вказаної ухвали суду позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої позивачем долучено платіжну інструкцію №1247 від 06.09.2023 про сплату судового збору в розмірі 7514,56 грн.

Крім цього, в даній заяві позивач зазначив, що на електронну адресу позивача надійшов витяг із розпорядження, в якому відсутній його номер, а лише зазначено внутрішній номер вхідного документу 116259, що підтверджується копією розпорядження, яка надана до позовної заяви.

Також, позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якого зазначив наступне. Вказав, що з 25.11.2022 набрали чинності зміни, внесені Законом від 03.11.2022 р. № 2719-ІХ до пп. 69.9 п. 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, якими конкретизовано, що на період воєнного стану не зупиняється перебіг строку саме на оскарження в адміністративному порядку податкового повідомлення-рішення, складеного за результатами фактичної перевірки. Тобто, на думку позивача, строк на оскарження в судовому порядку податкового повідомлення-рішення, складеного за результатами проведення фактичної перевірки, не належить до винятків, передбачених пп. 69.9. п. 69 підрозділу 10 XX розділу ПК України, як і положення п. 56.19 ст. 56 ПК України. Вважає, що у позивача були обґрунтовані підстави вважати, що строк звернення з даним позовом до суду, передбачений п. 56.19 ст. 56 ПК України, - зупинено. Просить врахувати, що оскільки, перебіг строку, встановленого п. 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України, для звернення до суду з даним позовом зупинено, натомість, до ст. 122 КАС України, якою встановлено загальні процесуальні строки звернення до суду, жодних змін внесено не було, то позивач, при зверненні до суду з позовом, керувався положеннями ч. 4 ст. 122 КАС України та звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою в межах трьох місячного строку, з моменту отримання рішення про результати розгляду на скарги на оскаржуване податкове повідомлення - рішення. Крім того, зазначив, що позивач вже звертався 26.06.2023 до Тернопільського окружного адміністративного суду із даним позовом, проте ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 залишено позовну заяву без руху у зв`язку із несплатою судового збору та ухвалою від 26.07.2023 повернуто позовну заяву у зв`язку із невиконання вимог ухвали суду. З приводу цього зазначив, що позивач не зміг вчасно сплатити судовий збір, у зв`язку із відсутністю достатніх коштів на рахунку, адже на даний час підприємство фактично не функціонує та має наявну заборгованість, оскільки зупинена робота заправки на підставі розпорядження про анулювання ліцензії та на даний час підприємство віддало декілька транспортних засобів для потреб армії.

Так, згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини третьої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 56 Податкового кодексу України. З її змісту вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Згідно з пунктом 56.19 статті 56 Податкового кодексу України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Відповідно до пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 р. № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Зокрема, підпунктом 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України визначено у яких випадках зупиняється перебіг строків для платників податків та контролюючих органів, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також виключення з цього правила.

Варто зазначити, що між правовою природою матеріально-правового строку давності в податкових правовідносинах та процесуального строку звернення до адміністративного суду є сутнісна різниця, а тому помилковим є ототожнення їх призначення під час використання.

26 листопада 2020 року Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у справі №500/2486/19 сформував наступний правовий висновок.

Норма пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Аналогічний підхід висловлений Верховним Судом у постанові від 27.01.2022 у справі №160/11673/20.

З огляду на наведене вище, норма пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, що свідчить про те, що у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 ст. 56 ПК України.

То ж, судом критично оцінені та не беруться до уваги судом посилання на п.п. 69.9 п. 69 підр. 10 розд. ХХ "Перехідні положення" ПК України, яка, на думку суду, є матеріально-правовим строком давності у податкових правовідносинах, оскільки зазначеною нормою передбачено зупинення перебігу строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім, серед іншого, строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, оформлення їх результатів у порядку, визначеному статтею 86 цього Кодексу, подання скарги на податкове повідомлення-рішення, рішення про застосування фінансових санкцій за результатами документальної позапланової перевірки або фактичної перевірки та прийняття рішення за результатами їх розгляду, адміністративного арешту майна за результатами документальної позапланової перевірки або фактичної перевірки.

Крім цього, суд звертає увагу на тому, що позивач, уже звертався з аналогічним позовом до суду раніше, а саме 26.06.2023 року (справа №500/3033/23) і мав можливість усунути недоліки своєї позовної заяви, оскільки судом 03.06.2023 було постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху у зв`язку з несплатою судового збору, однак у встановлений судом строк недоліки не було усунуто і судом по цій причині 26.07.2023 було постановлено ухвалу про повернення позовної заяви.

Отже, залишаючи поза увагою аргументи позивача щодо несплати судового збору в іншій адміністративній справі (№500/3033/23), суд не приймає такі до уваги, адже за подання даного позову позивачем сплачено судовий збір у визначеному ухвалою суду від 29.08.2023 розмірі.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем не в повному обсязі усунені недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, позовну заяву і додані до неї документи слід повернути позивачеві.

Відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 169, статтями 241, 248 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду та відмовити у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду.

Позовну заяву і додані до неї документи Товариства з обмеженою відповідальністю "Микулинецьке автотранспортне підприємство 16144" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та розпорядження повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою і доданими до неї документами.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Дерех Н.В.