Справа № 741/111/22
Суддя: Крупина А. О.
Дата ухвалення: 2023-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження номер 2-а/741/10/22
Єдиний унікальний номер 741/111/22
15 вересня 2023 року м. Носівка
Носівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді Крупини А.О.,
з участю секретаря судового засідання Багмута О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Носівка заяву представника позивача Бондюка Богдана Володимировича про стягнення з відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Дмитренка Максима Олександровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2022 року у справі № 741/111/22 позов ОСОБА_1 задоволено. Указаним рішенням скасувано постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії ВМ № 00002539 від 09 грудня 2021 року, винесену старшим державним інспектором відділу провадження системи автоматичної фіксації порушень департаменту державного контролю на транспорті Дмитренком М.О. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн., справу про адміністративне правопорушення закрито.

13 січня 2023 року представник позивача адвокат Бондюк Б.В. звернувся до суду із заявою про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 9000 (дев`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою судді від 13 січня 2023 року призначено судовий розгляд вказаної заяви на 30 січня 2023 року.

Ухвалою суду від 30 січня 2023 року зупинено провадження у справі № 741/111/22 з розгляду заяви про стягнення витрат на правову допомогу по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Дмитренка М.О. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, до розгляду вказаної справи судом апеляційної інстанції.

18 серпня 2023 року адмністративна справа № 741/111/22 повернута із Шостого апеляційного адміністративного суду до Носівського районного суду Чернігівської області після розгляду в апеляційні інстанції.

22 серпня 2023 року представник позивача Бондюк Б.В. направив до суду заяву про поновлення провадження у справі № 741/111/22 з розгляду його заяви про стягнення витрат на правову допомогу.

Ухвалою судді від 04 вересня 2023 року поновлено провадження у справі, судове засідання призначено на 15 вересня 2023 року з викликом сторін.

У судове засідання позивач, представник позивача не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

У судове засідання представник відповідача Державної служби України з безпеки на тренспорті Чернова В.В. не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи служба була повідомлена належним чином, однак направила до суду заперечення на заяву ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у якому вказала, що відповідач не погоджується з викладеним у заяві, оскільки Укртрансбезпека вважає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Крім того, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторонни, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність, а із матеріалів справи вбачається, що не надано перелік послуг, які були безпосередньо замовлені позивачем (доручення, замовлення, завдання клієнта). Отже, на думку, представника відповідача, документально не підтверджена реальність адвокатських витрат, їх дійсність та необхідність. В акті прийому-передачі зазначені види послуг, що надавалися адвокатом по багатьох аналогічних справах, які за виписаною правовою позицією є ідентичними позовній заяві по цій справі. А, отже, адвокату не потрібно було вивчати додатково нормативно-правові акти та актуальність судової практики, виписувати нову позицію. Зазначена вартість участі в судовому засіданні також є значно завищеною, ураховуючи те, що в жодному засіданні представник позивача участі не брав. Крім цього, з наданого платіжного доручення неможливо встановити, за які безпосередньо з наданих адвокатом послуг проведено оплату, призначення платежу, зокрема, говорить про: «Переказ власних коштів». Предмет спору в цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність процесуальних документів не є значними, розмір понесених процесуальних витрат є значно вищим за стягнення, яке передбачає оскаржувана постанова, що підтверджує неспівмірність та непропорційність заявлених витрат на професійну правничу допомогу. А тому представник відповідача просила у задоволенні заявлених вимог відмовити в повному обсязі.

Відповідач старший державний інспектор відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Савченко В.О. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Також 14 вересня 2023 року представник позивача Бондюк Б.В. направив до суду додаткові пояснення про те, що 11 вересня 2023 року ним було отримано заперечення представника відповідача на його заяву про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 741/111/22. У додаткових поясненнях представник позивача наголосив, що відповідачем пропущено п`ятнадцятиденний строк для подання заперечення на заяву про винесення додаткового рішення, не подано клопотання щодо наявності поважних причин пропуску процесуального строку, його поновлення для подачі заперечення. А тому, ураховуючи пропущені процесуальні строки, просив суд подане відповідачем заперечення до уваги не братии та повернути відповідачу. Крім того, представник позивача зазначив, що до матеріалів справи та заяви про ухвалення додаткового рішення додано всі наявні у позивача та представника позивача документи на підтвердження понесених процесуальних витрат в частині витрат на правничу допомогу. Факт надання правничої допомоги підтверджується і самими матеріалами справи. Усі дії, зазначені в акті наданих послуг, відповідають реально проробленій роботі. Адвокатом подано весь обсяг документів, які підтверджують документально реальність адвокатських витрат, їх дійсність та необхідність. По справі необхідно було подати позовну заяву, відповідь на відзив, взяти участь у розгляді справи в суді, дати додаткові пояснення. Аналогічність та ідентичність справ не повинна братися за основу, оскільки щоразу підготовка та подача окремого процеуального документа потребує затрат часу, які повинні повинні бути компенсовані, так само як повинні бути компенсовані і затрати адвоката, які він посін на дорогу до суду. Позивачем по справі в повній мірі доведено помилковість позиції відповідачів при прийнятті спірного рішення. Відповідач відповідпо до ч. 6 ст. 134 КАС України не заявив обгрунтованого клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А тому представник позивача просив суд задовольнити в повному обсязі подану заяву з приводу ухвалення додаткового рішення, стягнути з відповідача Державної служби України з безпеки на тренспорті на користь ОСОБА_1 9000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Суд уважає за можливе проводити розгляд заяви за відсутності позивача, представника позивача та відповідачів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (частина 1, пункт 1 частини 3 статті 132 КАС України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Пунктом 1 частини 3 статті 134 КАС України передбачено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною 4 статті 134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частинами 5, 6 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 9 статті 139 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява № 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

На підтвердження суми витрат на правничу допомогу представник позивача подав до суду договір № 09/12-021 від 09 грудня 2021 року про надання правової допомоги (а. с. 43-45), додаткову угоду № 2 від 24 листопада 2022 року до договору про надання правової допомоги № 09/12-021 від 09 грудня 2021 року (а. с. 101), акт прийому-передачі наданих послуг відповідно до додаткової угоди № 2 від 24 листопада 2022 року за договором про надання правової допомоги № 09/12-021 від 09 грудня 2021 року (а. с. 102), відповідного до якого адвокат Бондюк Б.В. надав, а клієнт ОСОБА_1 отримав правову допомогу на суму 9000 грн., рахунок від 24 листопада 2022 року № 2411/1 (а. с. 103), платіжне доручення № ЕСМ_Р24А676698475D3250 від 02 січня 2023 року (а. с. 94).

Однак, суд уважає за необхідне звернути увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Дослідивши документи та враховуючи предмет спору, суд робить висновок, що вартість витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн., що заявлена до стягнення з відповідача, є завищеною. Указані витрати не можна вважати такими, що є «неминучими».

Суд ураховує, що дана справа є справою незначної складності, а правовідносини, які є предметом розгляду в межах цієї справи, не є складними, що свідчить про те, що підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи для адвоката.

Отже, суд уважає за необхідне частково задовольнити заяву представника позивача про стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3500 грн.

Керуючись ст. ст. 73-77, 90, 94, 132, 134, 139, 241, 246, 250, 252, 255, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача Бондюка Богдана Володимировича про стягнення з відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті, , місцезнаходження: 01135, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 14, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення судом першої інстанції.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Дане додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення суду в справі № 741/111/22.

Повний текст додаткового рішення складено 15 вересня 2023 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА