Справа № 932/6019/23
Суддя: Цитульський В. І.
Дата ухвалення: 2023-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/6019/23
Провадження №2а/932/209/23
Р І Ш Е Н Н Я

І МЕ НЕ М УК РА ЇН И

28 серпня 2023 року суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська у Цитульський В.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії БАД №391007 від 10.06.2023, -

В С Т А Н О В И В:

28 червня 2023 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10 червня 2023 року у відношенні нього складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки він керував автомобілем не бувши пристебнутим паском безпеки, чим порушив п.2.3.в ПДР. Постанову вважає такою, що підлягає скасуванню, оскільки правил дорожнього руху не порушував, був пристебнутий паском безпеки, про що зазначав інспектору, який не прийняв до уваги його пояснення, не надав докази вчиненого правопорушення.

Відповідач Департамент патрульної поліції надав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки складена постанова відповідає вимогам встановленим п.5 розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень передбачених ч.5 ст. 121 КУпАП підтверджується показаннями поліцейських, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог ПДР України і є особами незацікавленими в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення, віднесеному до їх компетенції, та у встановлений законодавством спосіб відреагували на виявлене правопорушення. З огляду на зазначене вважає викладені вимоги позивача безпідставними, не підтвердженими жодними допустимими доказами.

Суд дослідивши письмові докази в справі, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 10 червня 2023 року 10.30 год. за адресою м. Дніпро пр. Гагаріна, 76 складено постанову серія БАД №391007 відносно ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом KIA SPORTAGE реєстраційний номер НОМЕР_1 , не був пристебнутий паском безпеки чим порушив п.2.3.в ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст. 121 КУпАП.

Позивач з винесеною постановою не погоджується та вважає, що вона складена безпідставно та не підтверджується будь-якими доказами.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух», юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Згідно з пп. "в" п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

ОСОБА_1 заперечив порушення ним правил дорожнього руху та зазначив, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; поясненнями свідків.

Згідно зі ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачами не було надано доказів вчинення вказаного адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова також не містить посилань на докази, що підтверджують вчинення такого правопорушення.

Таким чином, на думку суду, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення, в даному випадку, порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України.

Верховний суд Касаційного адміністративного суду у постанові №338/1/17 від 26.04.2018 зазначив, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Оскільки, відповідно до ст. 77 КАС України, відповідачі не скористалися своїм правом щодо надання доказів, які підтверджували б правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст. 121 КУпАП, накладання на нього адмінстягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., не спростували доводи позивача, викладені у поданому позові, суд вважає, що за таких обставин, винесена постанова про накладання адміністративного стягнення за ст. 121 ч.5 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Керуючись ст.241,242,243,244,245,246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії БАД №391007 від 10.06.2023 задовольнити.

Скасувати постанову серії БАД №391007 від 10 червня 2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.І. Цитульський