Справа № 440/3763/21
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2023-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 р.Справа № 440/3763/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Яковини В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13.03.2023, суддя А.О. Чеснокова, повний текст складено 13.03.23 по справі № 440/3763/21 за заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про заміну стягувача у виконавчих листах № 440/3763/21 від 22 липня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2023 року до Полтавського окружного адміністративного суду від 13.03.2023 надійшла заява ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчих листах № 440/3763/21 від 22 липня 2021 року, яка мотивована тим, що заявник є правонаступником померлого ОСОБА_2 .

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.03.2023 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчих листах № 440/3763/21 від 22 липня 2021 року.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову постанову, якою задовольнити її заяву про заміну стягувача у вилонавчому листі у справі № 440/3763/21.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказала, що отримання нарахованих сум пенсії законодавець не ставить у залежність від отримання свідоцтва про спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Обов`язок спадкоємця отримати свідоцтво про право на спадщину відповідно до статті 1297 Цивільного кодексу України настає у випадках, якщо у складі спадщини є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.12.2020 у справі №2-а-3938/11. Зазначає, що рішення суду у даній справі стосувалося вирішення питання щодо перерахунку пенсії позивача, а не права позивача на саму пенсію. Сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України. Вказує, що аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом у постанові 13 грудня 2018 року у справі №2-а-1710/11 та у постанові від 25 вересня 2018 року у справі №2-а-601/10, адміністративне провадження №К/9901/32437/18. Крім того, згідно свідоцтва про право на спадщину заявниця є єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_2 . Враховуючи те, що вона є дружиною померлого та спадкоємцем, вважає, що є підстави для заміни сторони у виконавчому провадженні, оскільки право на отримання вказаних виплат має заявник як спадкоємець.

У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) , не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням 100% її підвищення за період з 05 березня 2019 року по 31 березня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 01 березня 2018 року № ФП70722 від 21 березня 2018 року, та провести її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням 100% її підвищення з 01 квітня 2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 05 березня 2019 року № 9/1/186/фп70722 від 19 січня 2021 року, та провести її виплату з урахуванням раніше виплачених сум; в іншій частині позовних вимог відмовлено; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454,00 грн.

Вищевказане судове рішення набрало законної сили 18 червня 2021 року.

22 липня 2021 року Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи № 440/3763/21.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, не отримавши від відповідача належні йому кошти.

На звернення ОСОБА_1 про виплату пенсії листом ГУ ПФУ в Полтавській області від 16.03.2023 та листом приватного нотаріуса від 04.04.2023, повідомлено, що виплата нарахованих сум за життя ОСОБА_2 не включається до складу спалптини і можлива у разі заміни сторони виконавчого провадження згідно ст. 379 КАС України. Видача свідоцтва про право на спадщину не недоотриману пенсію не можливо.

Вказане слугувало підставою для звернення до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що належним доказом правонаступництва заявників та підставою для заміни сторони стягувача у виконавчому листі, виданому в цій справі, є наявність документа, визначеного законом, про те, що права та обов`язки померлого ОСОБА_2 перейшли до заявника, а саме виданого на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину. Разом із тим, ініціатором звернення не надано відповідних доказів (свідоцтва про право на спадщину), з яких би вбачалось, що остання набула прав на пенсію ОСОБА_2 , в зв`язку з чим відсутні підстави для заміни сторони виконавчого провадження (стягувача) у цій справі.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком з огляду на таке.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 15 Закону №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Суд відзначає, що правонаступництво це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Воно може бути універсальним або частковим. За універсального правонаступництва до правонаступника (фізичної або юридичної особи) переходять усі права і обов`язки того суб`єкта, якому вони належали раніше.

Особливості розгляду заяви про заміну сторони в процедурі виконання судового рішення визначенні статтею 379 КАС України.

Вирішуючи заяву, суд враховує, що згідно частини 1 статті 379 КАС України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина 4 статті 379 КАС України).

Тобто, процесуальним законодавством врегульовано не лише питання заміни сторони у виконавчому провадженні, а й у виконавчому листі у випадку, якщо виконавче провадження не відкрито. При цьому підстави та порядок заміни сторони виконавчого провадження та сторони у виконавчому листі є тотожні.

Таким чином, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що заміна стягувача у виконавчому листі допускається у випадку коли виконавчий лист виданий на виконання рішення суду, а заміна сторони виконавчого провадження застосовується у випадку коли уже відкрито виконавче провадження.

За приписами частини 5 статті 15 Закону №1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від право попередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Слід зазначити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження являє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону. При цьому, виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

Закон України "Про виконавче провадження" не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, надає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача (абзац 2 частини 4 статті 4 Закону№1404-VIII).

Крім того, слід наголосити, що за змістом частини 1 статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво) можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №2а/0612/649/11, від 03.05.2018 у справі №2-а-1864/10, від 13.12.2018 у справі №2-а-1710/11, від 29.01.2020 у справі №815/1303/17, від 14.06.2021 у справі №2-а-1411/11.

Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1227 ЦК України встановлено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до частини першої статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ) суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що дружина позивача має право на одержання сум пенсії, не отриманих пенсіонером, незалежно від того, чи забезпечується заявниця пенсією у разі втрати годувальника.

У постанові Верховного Суду від 27.08.2020 у справі №804/536/18 викладено правові висновки про те, що ЦК України не визначено строку, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Норми статті 52 Закону №1058-IV теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю, а лише визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Таким чином, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що суми соціальних виплат, у даному випадку пенсії, передаються членам сім`ї спадкодавця. Сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 13.12.2018 у справі №2-а-1710/11, від 14.02.2019 у справі №2-а-2727/11/2209, від 07.03.2019 у справі №617/7748/12, від 08.08.2019 у справі №127/2-а-11792/11, від 05.08.2020 по справі № 673/393/19.

Як встановлено судовим розглядом, на виконання судового рішення у справі № 440/3763/21 ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії.

Водночас, заборгованість, що утворилася внаслідок проведеного перерахунку, не виплачена та наразі обліковується в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області у відповідному реєстрі як невиплачена сума.

ОСОБА_1 після смерті чоловіка та відкриття спадщини не зверталася до відповідача із заявою встановленої форми про виплату недоотриманих сум пенсії, таким чином пропустила шестимісячний строк під час якого мала права отримати недоотримані суми пенсії, які були нараховані за життя та залишилися недоодержаними у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 як член сім`ї померлого годувальника відповідно до ст. 61 Закону № 2262-ХІІ.

Отже, недоотримані суми пенсії після завершення шестимісячного строку перейшли до складу спадщини та мали б бути включені до спадкової маси.

Водночас, на запит нотаріуса Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не надало інформацію про суми нарахованої, але не виплаченої пенсії, вказавши при цьому, що отримати такі суми ОСОБА_1 зможе у спосіб заміни стягувача у виконавчому листі (а.с. 97), що призвело до того, що сума недоотриманої на виконання рішеннн суду пенсії не була включена до складу спадщини.

З наведеного вбачається, що через не звернення в межах шестимісячного строку за отримання недоодержавної за життя суми пенсії та невключення такої суми до складу спадщини через відмову відповідача надати інформацію про роззміри нарахованої, але не виплаченої пенсії, єдино можливим способом отримати суми нарахованої, але не виплаченої пенсії, на яке ОСОБА_1 має право як член сім`ї померлого пенсіонера, є звернення із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі, який був виданий за життя позивача.

Заперечення протилежного призведе до того, що ОСОБА_1 взагалі буде позбавлена права будь-яким чином отримати грошові кошти, право на отримання яких набув її чоловік за життя та які не були своєчасно виплачені за відсутності протиправних дій з його боку.

Більш того, колегія суддів звертає, що відповідач у вказаній справі, вказавши про те, що ОСОБА_1 для отримання невиплачених сум пенсії має звернутися із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі, після надходження відповідної заяви до суду, надав заперечення на таку заяву із посиланням на те, що у свідоцтві про право на спадщину не має відомостей про перехід спадкування неоотриманих сум пенсії до ОСОБА_3 .

Водночас відсутність в свідоцтві про спадщину таких відомостей відбулося як раз через те, що відповідач відмовився надати відомості про розмір нарахованої пенсії до приватного нотаріуса на її запит (а.с. 97), вказавши про те, що виплата нарахованих сум можлива у разі заміни сторони виконавчого провадження відповідно до ст. 379 КАС України.

Такі дії не відповідають сформованому в практиці Європейського суду з прав людини принципу "належного урядування", свідчать про спосіб ухилитися від виконання рішення суду та порушують права ОСОБА_1 на отримання сум пенсії за померлого чоловіка, на які вона має право в силу приписів ст. 1227 ЦК України та ст. 61 Закону № 2262-ХІІ.

З урахуванням специфіки спору, відсутності іншого способу захисту порушених прав заявниці, колегія суддів вбачає, що спірні правовідносини, які виникли у справі, допускають правонаступництво.

Виходячи з наведеного у сукупності та враховуючи, що виконання рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість поданої заяви та вбачає правові підстави для заміни стягувача ОСОБА_2 його правонаступником ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув, належної оцінки не дав, та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 , а тому вважає за необхідне ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти по справі нову постанову про задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчому листі.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13.03.2023 по справі № 440/3763/21 скасувати.

Прийняти постанову, якою заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у вкионавчому листі у справі № 440/3763/21 задовольнити.

Замінити стягувача - ОСОБА_2 у виконавчому листі № 440/3763/21, виданого Полтавським окружним адміністративним судом 22 липпня 2021 року, його правонаступником - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко
Повний текст постанови складено 18.09.2023.