Справа № 521/6515/23
Суддя: Громік Д. Д.
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/6515/23
Провадження №2-а/521/92/23
18 вересня 2023 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді - Громіка Д.Д.,
при секретарі Котигорох Н.С.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Одесі адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
10 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Мирончук Н.В. від 25 травня 2023 року по даній справі було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. (а.с. 21).
Відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 14.07.2023 року №542 у зв`язку із відрахуванням зі штату суду ОСОБА_2 , був проведений повторний автоматичний розподіл справи та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 14 липня 2023 року справу було передано на розгляд судді Громіку Д.Д.
Ухвалою судді від 18 липня 2023 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 було прийнято до свого провадження та продовжено розгляд справи.
30.06.2023 року від представника відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду. Відповідач обґрунтовує свою позицію тим, що постанова була винесена 31.01.2023 року, позивач отримав копію оскаржуваної постанови на місці розгляду справи, тобто 31.01.2023 року, що підтверджується власним підписом позивача у графі №9 оскаржуваної постанови «Копію постанови мною отримано», десятиденний строк з дня вручення постанови починає обчислюватися з 01.02.2023 року та останній день такого строку є 10.02.2023 року.
Окрім того, згідно сайту «Судова влада України» датою надходження позовної заяви по справі № 521/6515/23 до Малиновського районного суду м. Одеси є 10.03.2023 року.
Таким чином, вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до Малиновського районного суду м. Одеси була подана 07.03.2023 року, тобто з пропуском строків на оскарження майже на 2 місяці.
Також, зазначає, що стороною позивача не подано заяви про поновлення строків на оскарження та не зазначено жодних поважних причин пропуску такого строку.
29.06.2023 року відповідачем було подано відзив, де відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причина неявки суду невідома.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причина неявки суду невідома.
Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КУпАП у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, подану заяву, суд приходить до наступного висновку.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною 3 ст. 122 встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
У відповідності до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Згідно зі ст. 289 КУпАП скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності встановлено спеціальний 10-денний строк, який обчислюється з дня вручення постанови.
Дотримання строків звернення до суду з адміністративним позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.
Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк звернення до адміністративногосуду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

При цьому, слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли особа дізналась про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому, «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

У постанові від 19.01.2021 у справі № 300/1411/19 Верховний Суд зазначив, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

За таких обставин суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу та підтверджені відповідними доказами.

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою серії БАД № 763805 від 31.01.2023 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу у розмірі 680,00 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП, копію оскаржуваної постанови позивач отримав на місці розгляду справи, тобто 31.01.2023 року, що підтверджується особистим підписом позивача у графі №9 оскаржуваної постанови «Копію постанови мною отримано».

Отже, десятиденний строк з дня вручення постанови починає обчислюватися з 01.02.2023 року та останній день такого строку є 10.02.2023 року.

Однак, позовну заяву позивач направив через поштове відділення до Малиновського районного суду м. Одеси 07.03.2023 року, що підтверджується трекінгом відправлень №703 на листі позивача (а.с.7).

Датою надходження позовної заяви по справі № 521/6515/23 до Малиновського районного суду м. Одеси є 10.03.2023 року за вх. №13454.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 до суду була подана 07.03.2023 року, тобто з пропуском строків на оскарження.

Також, позивачем не подано заяви про поновлення строків на оскарження та не зазначено жодних поважних причин пропуску такого строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов у даній справі підлягає залишенню без розгляду, у зв`язку з пропуском встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Згідно п. 8 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами 3, 4 статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, на підставі викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають залишенню без розгляду у зв`язку з пропуском встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючисьст.123 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління патрульної поліції в Одеській області (65114, м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без розгляду у зв`язку з пропуском встановленого законом строку звернення до суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: Д.Д. Громік