Справа № 480/8871/23
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
18 вересня 2023 року справа № 480/8871/23
Cуддя Сумського окружного адміністративного суду Бондар С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації вартості речового майна, яке не було отримане під час проходження військової служби;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію вартості речового майна, яке не було отримане під час проходження військової служби;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу при звільненні з військової служби 17.10.2022 грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за 2021 рік та 2022 рік;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за 2021 рік та 2022 рік;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити позивачу суму недоплаченної щомісячної додаткової винагороди згідно п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 - з 01 січня по 17 жовтня 2022 року, з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу одноразової грошової допомоги військовослужбовцям після укладення ними першого контракту;
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Ухвалою суду від 21.08.2023 вказана позовна заява була залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання її копії шляхом надання:
- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням причин такого пропуску та наданням відповідних доказів.;
- докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: докази щодо направлення до Військової частини НОМЕР_1 заяви (рапорту) про нарахування та виплату надбавки за особливості проходження служби, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані додаткові дні відпустки, винагороди за безпосередню участь у бойових діях від 08.06.2023 та заяви (рапорту) про нарахування та виплату суми грошового забезпечення з урахуванням фактично виплачених сум, індексації грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги від 05.07.2023, а також копію відповіді відповідача на вказані заяви.
До суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків позову, до якої долучено копії уточненої позовної заяви, заяви від 04.11.2022, поштових накладних від 08.06.2023 та від 05.07.2023, описів вкладення у цінний лист та листа військової частини від 29.08.2023.
Також позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої вказує, що про порушення свого права дізнався лише після того, як на його звернення від 04.11.2022 відповідачем 25.01.2022 було надано витяг з карток особового рахунку за 2022 рік.
Отримавши вказаний витяг з картки особового рахунку позивач неодноразово звернувся за отриманням відповідних письмових доказів (довідок) до командування військової частини НОМЕР_1 , як із особистими заявами так і запитом адвоката. Але належної, вичерпної інформації, яка запитувалася так і не надав.
Дослідивши матеріали позовної заяви та заяви про поновлення пропущеного строку, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
За приписами частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з частиною 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Оскільки спір між сторонами виник у відносинах щодо проходження публічної служби, відповідно, у даній категорії справ застосовується місячний строк звернення до суду, визначений частиною п`ятою статті 122 КАС України.
Згідно із частиною 1 статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Отже, при визначенні початку строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушеного її права, а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.
З матеріалів позову вбачається, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.10.2022 № 282 солдата ОСОБА_1 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 17.10.2022.
Саме 17.10.2022 (дата звільнення з військової служби) позивач дізнався (повинен був дізнатися) про порушення своїх прав, оскільки у вказаному наказі зазначені виплати, які необхідно було здійснити позивачу під час звільнення.
Також, позивач мав реальну змогу дізнатися про виплати, які відповідач не вказав у наказі, але на думку позивача, повинен був виплатити.
Таким чином, посилання позивача на те, що про порушення своїх прав він дізнався 25.01.2023, коли отримав від відповідача довідку від 25.01.2023 № 304 про розмір грошового забезпечення за 2022 рік, є помилковим та безпідставним.
Як вбачається з штампу на конверті АТ "Укрпошта", ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою 14.08.2023, тобто більше ніж через дев`ять місяців після того, як дізнався (повинен був дізнатися) про порушені права, тобто з пропуском місячного строку на звернення до суду, що визначений частиною п`ятою статті 122 КАС України.
Посилання позивача на заяви (рапорти) про виплату спірних сум, як на підставу поважності причин пропуску строку звернення до суду, є необґрунтованими, оскільки вказані заяви (рапорти) позивачем направлено до військової частини НОМЕР_1 більше ніж через сім місяців після звільнення з військової служби.
За приписами частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Згідно з частиною 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.
Оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом після закінчення встановленого законом строку та вказані ним причини пропущення строку звернення до суду не можуть бути визнані поважними, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу.
Разом з тим, ч. 8 ст. 169 КАС України передбачено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Керуючись ст.ст. 123, 169, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії і додані до неї документи - повернути позивачу.
Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Суддя С.О. Бондар