Справа № 738/1440/23
Суддя: Волошина Н. В.
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 738/1440/23
№ провадження 2-а/738/5/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2023 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi:

судді - Волошиної Н.В.,

з участю секретаря судового засідання - Іванько А.С.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Державної екологічної інспекції у Чернігівській області, ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

У серпні 2023 ОСОБА_2 звернувся до Менського районного суду Чернігівській області з позовною заявою до Державної екологічної інспекції у Чернігівській області, ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 08 серпня 2023 року, яка була складена Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовищ а Чернігівської області Тромбачем А.А., та згідно з якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 59 КУпАП, та піддано стягненню у виді штрафу в розмірі 102,00 грн..

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього за ст. 110 Водного кодексу України та ч.1 ст. 59 КУпАП України було складено не за місцем вчинення правопорушення, у його відсутності, зміст протоколу йому не оголошувався. Всупереч п.2.10 Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, що затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05 липня 2004 року за №264 не було здійснено відбір проб та не складались затверджені в додатках обов`язкові документи, такі як акт обстежуваної ділянки, опис ґрунтів. Опис пробного майданчику, що фактично унеможливлює встановлення розташування та визначення наявних на них ґрунтів. В протоколі про адміністративне правопорушення суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 110 Водного кодексу України та ч.1 ст. 59 КУпАП, не зазначена таким чином, щоб вона найточніше відповідала термінології, що вживається у законах України, не зазначено розмір шкоди від забруднення та псування земель та вод, немає посилань про те, що вчинення правопорушення фіксувалось будь-яким технічним засобом. Також жодним чином не зазначена інформація про відстань між річкою та домоволодінням позивача.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 01 вересня 2023 року поновлено ОСОБА_2 строк, встановлений законом для звернення до суду, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

04 вересня 2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач позов не визнає, просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що дії інспектора відповідають нормам статей 254, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення був складений у присутності ОСОБА_3 , останній також був поінформований про розгляд справи про адміністративне правопорушення, вчинення правопорушення було встановлено при свідках.

06 вересня 2023 року від представника позивача Шевчука І.П. до суду надійшла відповідь на відзив, у якому він просить задовольнити позовну заяву, посилаючись на те, що суду не надано доказів вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 59 КУпАП.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Представник відповідача заперечував проти позову, посилаючись на обставини зазначені у відзиві на позовну заяву.

Від представника позивача надійшла письмова заява, згідно з якою він просить розглянути справу у його відсутності та відсутності позивача.

ІV.Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що 02 серпня 2023 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Тромбачем А.А. у селі Величківка Корюківського району складено Протокол про адміністративне правопорушення № 000240 про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність частиною 1 статті 59 КУпАП, а саме останній розмістив гній у власному дворі таким чином, що стоки від гною течуть до прибережної захисної смуги р.Мена та у р. Мена та у пониження рельєфу місцевості, що є порушенням статей 70, 89 Водного Кодексу України.

У Протоколі не зазначено про заподіяння правопорушенням шкоди державі.

Протокол містить посилання на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 08 серпня 2023 року у приміщенні Сосницької селищної ради, а також є відмітка про те, що ОСОБА_2 відмовився підписувати даний протокол та отримувати екземпляр протоколу.

08 серпня 2023 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Чернігівській області Тромбачем А.А. винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення № 21/05, згідно з якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 59 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 102,00 грн.

ОСОБА_2 , вважаючи зазначену Постанову про адміністративне стягнення протиправною звернувся до суду з позовом.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КупАП).

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, підлягає з`ясуванню, чи була оскаржувана постанова прийнята в межах повноважень, відповідно до закону та з дотриманням встановленої процедури, а також, чи була така постанова винесена на законних підставах.

Повноваження державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Тромбача А.А. визначаються КУпАП, Водним кодексом України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», Положенням про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року № 275 (далі - Положення №275), Положенням про Державну екологічну інспекцію у Чернігівській області від 01.03.2023 №45 (далі Положення №45), Інструкцією з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, що затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05 липня 2004 року за №264.

Так, відповідно до положень статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з приписами статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить: а) організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: про екологічну та радіаційну безпеку; про використання та охорону земель; про охорону і раціональне використання вод та відтворення; водних ресурсів; про охорону атмосферного повітря; про охорону, захист, використання та відтворення лісів; про охорону, утримання і використання зелених насаджень; про використання, охорону і відтворення рослинного світу; е) надання обов`язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, та здійснення контролю за їх виконанням та ін.

За приписами Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року № 275 (далі - Положення №275), Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Держекоінспекція у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Згідно з пп.2 п.4 Положення №275 Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про екологічну та радіаційну безпеку, про охорону земель, надр, про охорону, раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, про охорону атмосферного повітря, про охорону, захист, використання та відтворення лісів, про раціональне використання, відтворення і охорону об`єктів тваринного світу, про охорону, використання і відтворення риби та інших водних живих ресурсів, щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов, про охорону, утримання і використання зелених насаджень, про використання, охорону і відтворення об`єктів рослинного світу, тощо.

Свої повноваження Держекоінспекція здійснює безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (п.7 Положення №275).

Згідно з статтею 242-1 КУпАП центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 47 - 50, 52 - 53-1, 53-3 - 54, 59 - 77-1, статтею 78 (крім порушень санітарних норм), статтями 78-1 - 79, статтями 80-83 (крім порушень санітарних норм), частинами першою і третьою статті 85, статтями 86-1, 87, статтею 89 (щодо диких тварин), статтею 90-1 (крім порушень санітарних норм), статтями 91-1 - 91-4, статтею 95 (крім порушень санітарних норм та норм ядерної безпеки), статтею 153, статтею 167 (щодо реалізації нафтопродуктів, екологічні показники яких не відповідають вимогам стандартів, норм та правил) і статтею 188-5 цього Кодексу.

Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право Головний державний інспектор України з охорони навколишнього природного середовища та його заступники, старші державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя та їх заступники, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Чорного і Азовського морів та їх заступники, старші державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій.

На підставі аналізу наведених норм, суд дійшов висновку, що державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Тромбач А.А. діяв у межах своїх повноважень.

Що стосується наявності підстав для винесення постанови про адміністративне стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статтеі 59 КУпАП, суд зазначає наступне.

За результатами проведення заходів, спрямованих на запобігання та виявлення адміністративних правопорушень, щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі збереження водних та земельних ресурсів, надр атмосферного повітря, рослинного та тваринного світу, об`єктів природно-заповідного фонду та поводження з відходами на території Чернігівської області, на підставі наказу Державної екологічної інспекції у Чернігівській області від 31.07.2023 №143, 02.08.2023 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області ОСОБА_1 виявлено, що громадянин ОСОБА_2 за місцем свого проживання у власному дворі розміщує гній таким чином, що стоки гною течуть до прибережної захисної смуги річка ОСОБА_4 та у річку ОСОБА_4 та у пониження рельєфу місцевості, що є порушенням статей 70, 89 Водного кодексу України. У зв`язку з чим ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 статті 59 КУпАП.

Відповідно до статті 1 Водного кодексу України прибережна захисна смуга - частина водоохоронної зони відповідної ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій встановлено більш суворий режим господарської діяльності, ніж на решті території водоохоронної зони.

Статтею 88 Водного кодексу України визначено, що з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною:для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Відповідно до положень статті 70 Водного кодексу України скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.

Водокористувачі зобов`язані здійснювати заходи щодо запобігання скиданню стічних вод чи його припинення, якщо вони:

1) можуть бути використані у системах оборотного, повторного і послідовного водопостачання;

2) містять цінні відходи, що можуть бути вилучені;

3) містять промислову сировину, реагенти, напівпродукти та кінцеві продукти підприємств у кількості, що перевищує встановлені нормативи технологічних відходів;

4) містять речовини, щодо яких не встановлено гранично допустимі концентрації;

5) перевищують гранично допустимі скиди токсичних речовин та містять збудників інфекційних захворювань;

6) за обсягом скидання забруднюючих речовин перевищують гранично допустимі нормативи;

7) призводять до підвищення температури води водного об`єкта більш ніж на 3 градуси за Цельсієм порівняно з її природною температурою в літній період;

8) є кубовими залишками, шламами, що утворюються в результаті їх очищення і знезараження.

Скидати стічні води, використовуючи рельєф місцевості (балки, пониззя, кар`єри тощо), забороняється.

Статтею 89 Водного кодексу України визначено обмеження господарської діяльності в прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах

Прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.

У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється:

1) розорювання земель (крім підготовки грунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво;

2) зберігання та застосування пестицидів і добрив;

3) влаштування літніх таборів для худоби;

4) будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій, майданчиків для занять спортом на відкритому повітрі, об`єктів фізичної культури і спорту, які не є об`єктами нерухомості), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів;

5) миття та обслуговування транспортних засобів і техніки;

6) влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо;

7) випалювання сухої рослинності або її залишків з порушенням порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Згідно з ч. 1 статті 59 Кодексу України про адміністративні правопорушення, забруднення і засмічення вод, порушення водоохоронного режиму на водозборах, яке спричиняє їх забруднення, водну ерозію ґрунтів та інші шкідливі явища, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян у розмірі від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`яти до восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 59 Кодексу України про адміністративне правопорушення, полягає у забрудненні і засміченні вод, порушенні водоохоронного режиму на водозборах, яке спричиняє їх забруднення, водну ерозію ґрунтів та інші шкідливі явища.

У відповідності до ч. 1 статті 110 Водного кодексу України, порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України.

Згідно ч. З статті 110 Водного кодексу України, відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у: забрудненні та засміченні вод.

У постанові Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 285/1535/15-а міститься правовий висновок про те, що адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.74 КАС України).

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншими доказами, перелік яких не вичерпний.

Позивачем не надано суду достатніх доказів, які підтверджували б неправомірність дій відповідача та відсутність в діях позивача порушення.

Натомість, за клопотанням відповідача судом було допитано свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в присутності яких державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Тромбачем А.А. було складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , які надали аналогічні показання та підтвердили, що протокол про адміністративне правопорушення складався в присутності ОСОБА_3 , останньому було роз`яснено його права та обов`язки, суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.59 КУпАП, запропоновано надати пояснення, підписатись у протоколі та отримати другий екземпляр протоколу. Проте, ОСОБА_3 у їх присутності відмовився надавати будь-які пояснення, підписувати протокол та отримувати другий екземпляр протоколу. Також, ОСОБА_3 було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме про те, що розгляд справи відбудеться 08.08.2023 року у приміщенні Сосницької селищної ради.

Таким чином, доводи позивача про те, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього складався за його відсутності не відповідають дійсності.

Окрім того, свідок ОСОБА_5 , яка працює старостою Величківського старостинського округу, підтвердила, що сусіди також скаржаться на те, що з подвір`я ОСОБА_3 течуть стоки із гною вулицею загального користування до прибережної смуги річки ОСОБА_4 та у річку ОСОБА_4 .

Відповідачем ОСОБА_1 у судовому засіданні були продемонстровані фотознімки, на яких зображено подвір`я, з якого течуть стоки із гною вулицею у пониження рельєфу місцевості. Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили, що на фотознімках зображено господарство ОСОБА_3 , ці фотознімки були зроблені 02.08.2023, тобто у день складання протоколу про адміністративне правопорушення. Також зазначили, що зображені на фотознімках стоки із гною течуть до прибережної захисної смуги річка ОСОБА_4 та у річку ОСОБА_4 , яка знаходиться менш ніж за 100 метрів від господарства ОСОБА_3 ..

Таким чином, суд приходить до висновку, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкції ч.1 ст.59 КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Доводи позовної заяви є такими, що не спростовують факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 59 КУпАП, та розцінюються судом, як такі, що направлені на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 59, 251, 283-284, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 5-11, 160, 242, 243, 246, 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Державної екологічної інспекції у Чернігівській області, ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому не було вручено копію рішення після його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач:

ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача:

Шевчук Іван Петрович, місцезнаходження: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідачі:

Державна екологічна інспекція у Чернігівській області, місцезнаходження: вул. Пантелеймонівська, 12, м. Чернігів, індекс 14017, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 38053846.

ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Суддя Н.В. Волошина