Справа № 120/5893/22
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2023-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
Справа № 120/5893/22
Головуючий у І інстанції: Богоніс М.Б.
Суддя-доповідач: Залімський І. Г.
15 вересня 2023 року
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Залімського І. Г.
суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,
Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 21 серпня 2023 року задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасував рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року, ухвалив нове рішення про відмову у задоволенні позову.
В апеляційній скарзі відповідач вказала, що орієнтовний розмір її витрат на правову допомогу складе5500 грн.
01 вересня 2023 року відповідачем подано до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з позивача витрат на правову допомогу у розмірі 5500 грн.
Позивач подав заперечення на вказану заяву відповідача, у якому вказав на необґрунтованість та безпідставність заяви. Зауважив, що заявлені витрати на правову допомогу документально не підтверджені, їх розмір не співмірний із складністю даної справи.
З урахуванням того, що постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2023 ухвалена у порядку письмового провадження, та з огляду на ч.2 ст.252 КАС України, суд розглянув вказану заяву позивача в порядку письмового провадження.
Відповідно до частин 3 та 5 статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Таким чином, наявні підстави для ухвалення додаткового судового рішення про розподіл вказаних судових витрат.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Частиною 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У відповідності до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат, згідно ч. 7 ст. 134 КАС України, покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
На підтвердження понесення під час апеляційного розгляду даної справи витрат на правову допомогу у сумі 5500 грн відповідачем надано договір про надання правової допомоги від 23.02.2023 №06/23, акт приймання-передачі послуг від 23.08.2023 за договором від 23.02.2023 №06/23.
Разом з цим, представником позивача не надано суду будь-який розрахунковий документ, що свідчить про фактичне понесення позивачем вказаних витрат шляхом оплати гонорару.
Оскільки відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами понесення фактичних судових витрат на професійну правничу допомогу, відсутні підстави для задоволення заяви відповідча про стягнення з позивача витрат на правову допомогу.
Керуючись ст.ст. 243, 252, 310, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Ухвалити додаткове судове рішення у даній справі.
Відмовити у задоволення заяви ОСОБА_1 про стягнення з Головного управління ДПС у Вінницькій області витрат на правову допомогу.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.