Справа № 540/1930/21
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/1930/21
18 вересня 2023 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хом`якової В.В., розглянувши питання виконання окремої ухвали суду, прийнятої в порядку ст.383 КАС України, в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В :
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 01.07.2022 по справі №540/1930/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити з 1 березня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 74% суми грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Окремою ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14.07..2023 , прийнятою в порядку ст. 383 КАС України , зобов`язано Головне управління ПФУ в Херсонській області вжити заходи щодо усунення порушень статті 129-1 Конституції України, шляхом перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 у належному розмірі відповідно до рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01.07.2022 по справі №540/1930/21 .

Про виконання окремої ухвали відповідач мав повідомити суд не пізніше одного місяця з дня отримання.

Суд в окремій ухвалі вказав, що на виконання рішення суду від 01.07.2021 у справі №540/1930/21, що набрало законної сили 03.08.2021, Головним управлінням ПФУ в Херсонській області у серпні 2021 було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2018 у розмірі 74% сум грошового забезпечення у межах покладених судом зобов`язань, починаючи з 01.03.2018 року з урахуванням раніше виплачених сум. Після проведеного перерахунку розмір пенсії з 01.09.2021 склав: 9906,00 грн., виплату пенсії в перерахованому розмірі здійснюється з вересня 2021 року. Сума доплати внаслідок перерахунку пенсії з 01.03.2018 по 30.06.2021 становить 13536 грн. та обліковується в реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджтною програмою за реєстр. номером 435482.

Але в подальшому при перерахунку пенсії позивачу виходячи з нового розміру грошового забезпечення з 01.04.2019 відсоток пенсії по відношенню до грошового забезпечення знову був зменшений до 70%.

Суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ в Херсонській області зменшивши повторно відсотковий розмір пенсії ОСОБА_1 з 74% до 70% грошового забезпечення під час перерахунку пенсії у зв`язку з новим розміром грошового забезпечення, порушило приписи статті 129-1 Конституції України та створило перешкоди для виконання рішення у справі №540/1930/21.

07.08.2023 ГУ ПФУ в Херсонській області подало звіт про виконання окремої ухвали , в якому повідомило суд про те, що після отримання окремої ухвали суду розмір пенсії позивача був перерахований з 01.04.2019 виходячи з 74 % грошового забезпечення, розмір пенсії склав з 01.08.2023 - 19161 грн. 97 коп. Заборгованість, яка виникла за період 01.04.2019 - 31.07.2023 в сумі 67956 грн. 95 коп. внаслідок обчислення пенсії за заниженим відсотком 70% грошового забезпечення, внесена до реєстру судових рішень за реєстр. номером 787494 . До звіту додано документальне підтвердження - копії перерахунків пенсії позивача. також відповідачем надано суду документальне підтвердження виконання бюджету Пенсійного фонду України, в тому числі про погашення заборгованості з пенсійних виплат (щомісячного довічного грошового утримання) за рішеннями суду за 2022-липень 2023 рр.

За приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Крім того, статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи, що забезпечується через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі "Шмалько проти України", заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

У Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі "Валерій Фуклєв проти України" від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі "Apostol v. Georgia" від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Судом можуть бути вжиті заходи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин 1 та 2 статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статями 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання свої зобов`язань у межах відповідної справи.

При цьому, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

У даному випадку, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

У поданому звіті до суду відповідачем зазначено, що ним здійснено перерахунок пенсії в належному відсотковому розмірі (74%) та нараховано різницю пенсії за період з 01.04.2019 по 31.07.2023 у сумі 67956 грн. 95 коп., виплату якої буде здійснено в порядку черговості в межах бюджетних асигнувань, пенсія виплачується в розмірі, встановленому відповідно до рішення суду, у зв`язку з чим просить суд прийняти звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.07.2021.

Відповідно до частини першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Згідно з частиною другою статті 72 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України. За приписами частини другої статті 73 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не наділене повноваженнями самостійно без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати виплату коштів. Виконання судового рішення в частині виплати заборгованості за пенсією за період з 01.04.2019 по 31.07.2023 залежить від фінансування витрат на вказані цілі з Державного бюджету України,

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача, починаючи з 01.04.2019, однак не виплачено заборгованість, яка виникла у зв`язку з перерахунком. Враховуючи, що окрема ухвала суду стосувалась саме перерахунку розміру пенсії з 01.04.2023, а також, що виконання рішення в частині виплати заборгованості позивачу залежить не лише від відповідача, а й від виділених Пенсійним фондом України коштів, суд констатує про виконання відповідачем вимог окремої ухвали.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 249, 383 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Прийняти звіт Головного управління ПФУ в Херсонській області про виконання окремої ухвали від 14.07.2023 по справі № 540/1930/21.

Ухвалу надіслати сторонам.

Ухвала не підлягає оскарженню, набирає законної сили з моменту підписання.

Суддя В.В.Хом`якова