Справа № 420/22150/23
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул..Канатна,83, м.Одеса, 65107) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за результатом якого позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не застосування заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2019-2021 роки при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 з 08 вересня 2022 року розрахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком за 2019-2021 роки з урахуванням вже отриманих сум пенсії;

звернути рішення до негайного виконання в межах суми стягнення за місяць.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі по тексту Позивач) перебуває на обліку в Головному управлінні та з 01.09.2016 року їй було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення. Досягнувши віку для призначення пенсії за віком, Позивач звернулась до Головного управління із заявою від 08.09.2022 про перехід на інший вид пенсії (з пенсії за вислугу років на пенсію за віком) відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV (надалі по тексту - Закон №1058). На підставі заяви та наданих документів Позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно норм Закону № 1058. Проте при розрахунку пенсії відповідачем були враховані показники середньої зарплати по Україні за 2014-2016 роки, що є неправомірним, оскільки коли особа звертається за призначенням пенсії згідно ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування показник середньої заробітної плати має враховуватися за 3 календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом № 1058-IV, тобто в даному випадку за 2019-2021 роки.

Ухвалою суду від 04 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні, зазначивши, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі по тексту Позивач) перебуває на обліку в Головному управлінні та з 01.09.2016 отримувала пенсію за вислугу років. Досягнувши віку для призначення пенсії за віком, Позивач звернулась до Головного управління із заявою від 08.09.2022 про перехід на інший вид пенсії (з пенсії за вислугу років на пенсію за віком) відповідно до норм Закону № 1058. На підставі заяви та наданих документів Позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно норм Закону № 1058. 16.06.2023 від Позивача на електронну пошту Головного управління за вх.№16936/К-1500- 23 надійшла заява, в якій вона просила при призначенні їй пенсії за віком її розрахунок провести із урахуванням середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2019, 2020 та 2021 рр. Листом Головного управління № 17187-16936/К-02/8-1500/23 від 29.06.2023 надано обгрунтовану відповідь на звернення Позивача, в якій було надано роз`яснення стосовно порушеного у питання у зверненні. З наведеного вбачається, що Позивач зверталась саме з заявою про перехід на інший вид пенсії, а не про призначення, про що поставила власноруч підпис у заяві за призначенням/перерахунком пенсії в графі Вид перерахунку (копію заяви додано Позивачем з позовом). Отже, за заявою Позивача від 08.09.2022 переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком за нормами Закону № 1058. З наведеного вбачається, що Головним управлінням перерахунок пенсії Позивачу проведено на підставі норм чинного законодавства. Умови призначення пенсії за віком регулюється ст. 26 Закону № 1058-ІV, а переведення на інший вид пенсії передбачено ст. 45 Закону № 1058-ІV, тому поняття первинне призначення та переведення не є тотожними. В даному випадку Головним управлінням здійснювалося саме переведення позивача на пенсію за віком на умовах, а не первинне призначення. Первинне призначення пенсії позивачу було здійснено 01.09.2016, а переведення здійснено на підставі рішення Головного управління від 08.09.2022. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону № 1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Відповідно до п. 4-3 прикінцевих положень Закону № 1058-ІV, пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-ІV для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. Отже, при переведені з одного виду пенсії на інший застосуванню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, а тому, розраховуючи пенсію позивача за віком, Головне управління вірно застосувало показник середньої заробітної плати за 2014-2016, проіндексованого з 01.03.2019 на 1,17, з 01.05.2020 на 1,11 з 01.03.2021 на 1,11, з 01.03.2022на 1,14, з 01.03.2023 на 1,197, як це передбачено ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-ІV. Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, застосовуються при здійсненні первинного призначення пенсії, а в разі переведення залишається таким, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 335/8983/17 щодо застосування показника середньої заробітної плати при переході на інший вид пенсії (в ЄДРСР № 88460974).

У відзиві на позов також зазначено, що позовна вимога щодо зобов`язання Головне управління здійснити розрахунок та виплату пенсію позивачу з 08 вересня 2022 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в України, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за 2019, 2020 та 2021, також не підлягає задоволенню з підстав, що судом не може прийматись відповідне рішення, оскільки це є втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади та буде виходити за межі завдань адміністративного судочинства.

15.09.2023 представник позивача подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що пенсія за вислугу років є іншим видом пенсії. Вона призначається за іншим нормативно-правовим актом - Законом "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення, ніж призначення пенсії за віком. Тому має місце не переведення на інший вид пенсії, а фактично позивачу була призначена вперше пенсія за віком за Законом № 1058-ІV , тому має бути застосований показник середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення. Отже, враховуючи те, що в даному випадку мало місце саме призначення пенсії за віком за нормами іншого Закону, то показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, повинен враховуватись відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, -з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2019, 2020, та 2021 роки, тобто за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, так як призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відбулося у 2022 році. За офіційною інформацією з сайту Пенсійного фонду України середня заробітна плата у 2022 році за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії - це 2019, 2020 та 2021 роки - 10846,37 грн., а не 2014-2016 - 6186,23 грн, як зазначено Відповідачем. Просить врахувати практику Верховного Суду з аналогічних спорів (постанова від 18 грудня 2018 року по справі № 520/12964/16-а та від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15). Представник позивача вважає висновки відповідача викладені у відзиві на позовну заяву такими, що не грунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, викладеними без доказів, а такими, що порушують конституційні права Позивача на отримання пенсії у розмірі, який розрахований відповідно до вимог діючого законодавства України.

Справа розглядається у спрощеному провадженні без виклику представників сторін.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі по тексту Позивач) перебуває на обліку в Головному управлінні та з 01.09.2016 отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення, що підтверджується листом від 29.06.2023 р. № 17187-16936/К-02/8-1500/23, що не заперечується Відповідачем.

08 вересня 2022 року, ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування надавши всі необхідні документи для призначення пенсії.

16.06.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Відповідача із заявою про застосування для розрахунку пенсії середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за 2019-2021 роки.

Проте, листом від 29.06.2023 р. № 17187-16936/К-02/8-1500/23 Відповідач відмовив у застосуванні середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як це встановлено ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», при цьому обгрунтовуючи свою відмову, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата за періоди страхового стажу. Зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Іншого чинним законодавством не передбачено. Також зазначено, що так як ОСОБА_1 з 01.09.2016 призначалась пенсія за вислугу років то відбулось переведення із пенсії за вислугу років на пенсію за віком і в силу ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV застосовано середню заробітну плату за три попередніх роки, яка була врахована при первинному призначенні пенсії. Тому для призначення пенсії було взято середню заробітну плату (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки проіндексовану відповідно до частини 2 статті 42 Закону.

Не погоджуючись із цим, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-ІV, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

П. 3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) визначено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання (реєстрації), а при необхідності - його законним представником (батьки або опікун (піклувальник)) за місцем проживання (реєстрації) представника.

Окрім того, п.15 Порядку № 22-1 визначено, що поновлення виплати раніше призначеної пенсії здійснюється за документами, що є у пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення цього виду пенсії. У цьому разі заробітна плата для обчислення пенсії визначається з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, який враховувався при призначенні (перерахунку) пенсії, виплата якої відновлюється. У такому самому порядку за бажанням пенсіонера здійснюється переведення з одного виду пенсії на інший.

При цьому, якщо особа надає довідку про заробітну плату, яка відповідає вимогам частини першої статті 40 Закону, заробітна плата для обчислення пенсії визначається з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, який передує року поновлення виплати раніше призначеної пенсії чи переведенню з одного виду пенсії на інший.

Частиною 1 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

А, як визначено частиною 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск: К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади у галузі статистики, економіки, соціальної політики і фінансів; К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з п. 2, 16 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років.

Водночас, ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Досягнувши віку для призначення пенсії за віком, Позивач звернулась до Головного управління із заявою від 08.09.2022 про перехід на інший вид пенсії (з пенсії за вислугу років на пенсію за віком) відповідно до норм Закону № 1058-ІV.

На підставі заяви та наданих документів Позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно норм Закону № 1058-ІV. Під час переведення Позивача на інший вид пенсії, а саме на пенсію за віком відповідно до Закону 09.07.2003 №1058-ІV, був застосований показник середньомісячної заробітної плати за 2014, 2015,2016 роки. Фактично мало місце призначення іншої пенсії (пенсії за віком) за іншим Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки до цього позивач отримував пенсію за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення", котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії ніж Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Як свідчать матеріали справи, первинно позивачу ОСОБА_1 з 01.09.2016 року було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення.

Отже, враховуючи те, що в даному випадку мало місце саме призначення пенсії за віком за нормами іншого Закону, то показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, повинен враховуватись відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2019, 2020, та 2021 роки, тобто за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Досягнувши віку для призначення пенсії за віком, Позивач звернулась до Головного управління із заявою від 08.09.2022 про перехід на інший вид пенсії (з пенсії за вислугу років на пенсію за віком) відповідно до норм Закону № 1058.

На підставі заяви та наданих документів Позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно норм Закону № 1058.

При розрахунку пенсії за віком за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Разом з тим, ч. 3 ст. 45 зазначеного Закону регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Отже, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо застосування в спірних правовідносинах норм ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV. Позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

Показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, повинен враховуватись відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тобто застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2019, 2020 та 2021 роки, тобто за три роки, шо передують року звернення за призначенням пенсії.

Аналогічна позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена в постановах Верховного Суду України від 29.11.2016 (справа №133/476/15-а), 31.10.2018 справа № 876/5312/17, 31.10.2018 у справі № 577/2576/17, від 13.02.2019 справа №265/7301/16-а, від 27.02.2020 по справі № 513/298/17.

Суд не приймає до уваги судову практику Верховного Суду, яка наведена відповідачем у відзиві на позовну заяву, оскільки предметом спору були інші правовідносини.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем протиправно було застосовано при розрахунку пенсії позивача за віком показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки. А тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У зв`язку з чим суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2019-2021 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.

Доводи відповідача про дискрецію у питанні застосування показника середньої заробітної плати в Україні для обчислення розміру пенсії суд вважає необгрунтованими. Повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким. В даному спорі встановлено, що відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Вимога про звернення рішення до негайного виконання в межах суми стягнення за місяць не підлягає задоволенню. Приписами ст. 371 КАС України надано вичерпний перелік спорів в яких рішення суду виконується негайно. Так, негайно виконуються рішення суду, зокрема, про присудження виплати пенсій - у межах суми стягнення за один місяць. В даній справі предметом спору є вимоги не майнового характеру (бездіяльність органу ПФУ), а отже, зазначений спір не віднесено до таких, судові рішення за якими, підлягають негайному виконанню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 371 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул..Канатна,83, м.Одеса, 65107) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не застосування заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2019-2021 роки при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 08 вересня 2022 року розрахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком за 2019-2021 роки з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати по оплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко