Справа № 440/1082/23
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

19 вересня 2023 рокум. ПолтаваСправа № 440/1082/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головка А.Б., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

07 лютого 2023 року ОСОБА_1 засобами системи "Електронний суд" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, у якій просить: визнати неправомірною бездіяльність щодо не розгляду заяви про призначення пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області розглянути у встановленому порядку заяву ОСОБА_1 про призначення виплати пенсії від 24.05.2022 та винести відповідне рішення щодо призначення виплати пенсії, відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 01.09.2023 позовну заяву залишено без руху на підставі ч. 6 статті 161, ч. 13 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

На виконання вимог ухвали суду від 01.09.2023 представник позивача 06.09.2023 подав до суду клопотання про поновлення строку звернення ду суду, у якому просив: визнати, що позовна заява позивача про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем, подана в строк звернення до суду, передбачений частиною 2 статті 122 КАС України або, що причина та обставини пропуску строку поважні та поновити позивачу строк звернення до суду. В обґрунтування клопотання представник позивача зазначив, що позивач подав до відповідача заяву про призначення пенсії 24.05.2022. 27.05.2022 було отримано відповідь відповідача 1600-0201-8/26460 від 27.05.2022 року, у відповідності до якої він повідомляв, що розглянув заяву позивача про призначення пенсії від 08.08.2019 року. Натомість, відповідач жодним чином не згадав у відповіді нову заяву позивача про призначення пенсії від 24.05.2022 року. 18.10.2022 року до відповідача була надіслана повторна вимога щодо розгляду заяви позивача про призначення пенсії, яка була подана саме 24.05.2022 року. Проте, листом №1600-0201-8/56460 від 24.10.2022 року відповідач повідомив про результати розгляду заяви позивача про призначення пенсії від 08.08.2019 року. В цей момент 24.10.2022 позивачу стало відомо, що відповідач свідомо ухиляється від розгляду заяви, поданої 24.05.2022. Тобто, позивачу стало відомо про порушення його права 24.10.2022. Позов було подано 07.02.2023, тобто, до спливу 6-ті місячного строку з моменту як йому стало відомо про порушення його права.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, при визначенні початку перебігу строку звернення до суду, передусім до уваги береться момент, коли особа фактично дізналась про наявність відповідного порушення.

Таким чином, момент, з якого починається відлік шестимісячного строку встановленого Кодексом адміністративного судочинства України на звернення з позовом до суду, є момент коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення його прав, передбачених Законом №400/97-ВР.

У зв`язку з наведеним, суд вважає, що відлік шестимісячного строку починається з моменту отримання листа Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 27.05.2022 № 1600-0201-8/26460, яким повідомлено заявника про відсутність підстав для призначення пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Оцінюючи доводи заяви позивача, суд зазначає, що законодавче обмеження строку звернення до адміністративного суду обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Тобто, встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis рішення у справі Перетяка та Шереметьев проти України (Peretyaka And Sheremetyev v. Ukraine) від 21 грудня 2010 року, заяви № 17160/06 та № 35548/06, § 33).

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Процесуальний кодекс установлює обмеження щодо відповідних судових процедур.

Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Частиною першою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Критеріями оцінки причин поважності пропуску строку звернення до суду є: 1) обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк (є причиною); 2) обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла або тривала протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Однак, позивачем не наведено достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод для звернення до суду протягом встановленого законом строку.

За приписами частини 4 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суд поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, суд вважає, що даний позов підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 240, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву залишити без розгляду.

Копію ухвали направити позивачу разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвалу суду не вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.Б. Головко