Справа № 480/5762/22
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 р.Справа № 480/5762/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 27.02.2023, головуючий суддя І інстанції: О.М. Кунець, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 09.03.23 по справі №480/5762/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 ОСОБА_1 (надалі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Сумській області (надалі також відповідач, ГУ ДПС у Сумській області), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Сумській області від 25 серпня 2021 року № 5772/18282406 про збільшення грошового зобов`язання з військового збору на суму 5 095 327 гривень 50 копійок та сплату штрафних санкцій у сумі 509 532 гривні 75 копійок;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Сумській області від 25 серпня 2021 року № 5773/18282406 про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 61143930 гривень 00 копійок та сплату штрафних санкцій у сумі 6114393 грн. 00 копійок.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду у справі №480/5762/22 - відмовлено.

Клопотання представника ГУ ДПС у Сумській області про залишення позовної заяви без розгляду у справі №480/5762/22 - задоволено.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати зазначену ухвалу від 27 лютого 2023 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилався на протиправність оскаржуваної ухвали з огляду на те, що суд першої інстанції вже вирішував питання поважності пропуску строку звернення на користь позивача, у зв`язку з чим позивач сподівався на те, що вказане клопотання остаточно вирішено на його користь. А зміна позиції суду першої інстанції позивач сприймає як порушення принципу правової визначеності. Зазначив, що суд першої інстанції не правильно визначив початок перебігу строку звернення до суду з дати отримання спірних податкових повідомлень-рішень, а не з дати їх отримання. Вказує, що позивачем дійсно пропущено строк звернення до суду з цим позовом з поважних причин, з огляду на перебування позивача з 2021 року в Королівстві Іспанія та введення воєнного стану в Україні. Також покликався на те, що суд першої інстанції не відправляв правосуддя з 24.02.2022 по 03.05.2022.

Зазначив, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду по справі № 480/8796/21 з тим саме предметом розгляду було ухвалено лише у червні 2022 року про відмову у задоволенні позову. У зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції не здійснював судочинство, рішення суду у справі № 480/8796/21 набрало законної сили, що й зумовило подання позивачем нового позову, але з іншими мотивами.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Позивач, представник позивача в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, що не є перешкодою для розгляду цієї справи в силу приписів ч. 2 ст. 313 КАС України.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та зазначає.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2022 року заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду - задоволено.

Визнано поважною причину пропуску позивачем строку для звернення з даним позовом до суду та поновити ОСОБА_1 цей строк.

Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 480/5762/22 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду по справі № 480/5762/22 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовлено.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 - залишено без руху. Надано позивачу строк на усунення недоліків, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій зазначити поважні причини пропуску строку звернення до суду.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду у справі №480/5762/22 - відмовлено.

Клопотання представника ГУ ДПС у Сумській області про залишення позовної заяви без розгляду у справі №480/5762/22 - задоволено.

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишено без розгляду.

Залишаючи без розгляду позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з пропуску позивачем шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом без поважних причин.

Суд апеляційної інстанції погоджується з мотивами та висновками суду першої інстанції з таких підстав.

КАС України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

За приписами ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з п. 56.18 ст. 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

З аналізу наведених норм слідує, що строк звернення до суду з цим позовом визначається статтею 122 КАС України і становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Вказаний висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з висновком Верховного Суду щодо застосування приписів статті 122 КАС України, пунктів 56.18 статті 56 і 102.1 статті 102 ПК України, викладеним у постанові Верховного Суду від 27.01.2022 по справі №160/11673/20.

Так, предметом оскарження є два податкові повідомлення-рішення відповідача від 25 серпня 2021 року № 5772/18282406 та № 5773/18282406 про збільшення грошового зобов`язання.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем вказаних податкових повідомлень-рішень, проте відповідачем не заперечується повідомлені представником позивача в апеляційній скарзі обставини про те, що податкові повідомлення-рішення отримані 01.09.2021.

Отже, суд першої інстанції помилково дійшов висновку, про початок перебігу строку звернення до суду з цим позовом з 25.08.2021. Проте вказана обставина жодними чином не впливає на правильність висновків суду першої інстанції про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

Отже, граничним строком звернення позивача до суду з цим позовом слід вважати 02.03.2022, проте цей позов позивачем подано у вересні 2022 року, тобто з пропуском строку звернення на півроку.

Надаючи оцінку доводам апелянта про поважність причин пропуску звернення до суду з цим позовом, колегія суддів враховує таке.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду по справі №577/3931/16- а від 03.10.2019.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечувалося апелянтом, що ОСОБА_1 вже оскаржував ці самі податкові повідомлення-рішення у судовому порядку в рамках справи № 480/8796/21, вперше звернувшись до суду 06.09.2021 у межах строку звернення до суду.

Так, колегія суддів відмічає, що при першому зверненні позивачу не перешкоджало введення карантину.

Так, у межах справи № 480/8796/21 інтереси позивача представляв, зокрема, адвокат Верем`юк Д.А.

Судом першої інстанції встановлено, що зі змісту наданих представником відповідача копій документів та, у тому числі договорів про надання правової допомоги ОСОБА_1 , договір про надання правової допомоги від 20.06.2015 та договір про надання правничої допомоги від 07.09.2021 є ідентичними за своєю правовою природою, змістом, суттю. Жоден договір не є строковим, а тобто станом на 27.02.2023 рік фактично договірні правовідносини щодо надання правової допомоги позивачу - ОСОБА_1 адвокатами Верем`юком Д.А. та Афанас`євим, не є припиненими або розірваними, в розумінні норм гл.53 книги 5 Цивільного кодексу України.

Посилання апелянта на те, що вказані обставини є припущеннями суду спростовується тим фактом того, що адвокат Верем`юк Д.А. представляв інтереси позивача після оголошення режиму воєнного станку та пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом, а саме, адвокат Верем`юк Д.А. був присутній при оголошенні вступної та резолютивної частини рішення суду у справі № 480/8796/21 від 20.06.2022 (підтверджується судовим рішення у справі № 480/8796/21), а також подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції по справі № 480/8796/21.

Доказів неможливості подання цього позову адвокатом Верем`юком Д.А. з 01.03.2022 по 02.09.2022 апелянтом не наведено, доводи про відсутність у позивача адвоката з 01.03.2022 по 20.06.2022 та необхідність пошуку нового представника спростовується наведеним вище.

Також посилання представника апелянта, як на підставу поважності пропуску строку звернення до суду на те, що "позивач не міг швидко укласти договір з адвокатом, адже є людиною необізнаної в галузі права", крім наведеного вище, не має жодного юридичного значення, оскільки чинним законодавством строки звернення до суду не ставляться у залежність від часу укладення договору з адвокатом.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції вже вирішував питання поважності пропуску строку звернення на користь позивача, у зв`язку з чим позивач сподівався на те, що вказане клопотання остаточно вирішено на його користь, а зміну позиції суду першої інстанції позивач сприймає як порушення принципу правової визначеності, колегія суддів вважає безпідставним з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналіз наведеної норми свідчить, що суд першої інстанції має право у будь-який момент до винесення рішення по суті спору залишити позовну заяву без розгляду, якщо вирішить свій попередній висновок передчасним та не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Отже, у цьому випадку суд першої інстанції не допустив жодних порушень процесуального права, та визнав свій попередній висновок стосовно поважності причин пропуску строку звернення до суду позивачем передчасним. Вказане не може бути розцінене як порушення принципу правової визначеності.

Також колегія суддів зазначає, що набрання законної сили рішення суду у справі № 480/8796/21 з тотожним предметом спору однак з інших підстав, у зв`язку з несвоєчасною реєстрацією апеляційної скарги не може бути підставою для поновлення пропущеного строку звернення до суду з новим позовом.

Стосовно посилання апелянта на введення воєнного стану та висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 29 вересня 2022 року по справі № 500/1912/22, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до правового висновку, висловленого у пункті 68 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц: висновки суду, у тому числі касаційної інстанції, формуються виходячи із конкретних обставин справи. Тобто, на відміну від повноважень законодавчої гілки влади, до повноважень суду не належить формулювання абстрактних правил поведінки для життєвих ситуацій, які підпадають під дію певних норм права. При цьому під судовим рішенням в подібних правовідносинах розуміються такі рішення, у яких є аналогічними предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, і відповідно, має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Так, у наведеній справі суд касаційної інстанції вказав на те, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки, у зв`язку із запровадження такого, не може безумовно вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків. (п. 49).

Так предметом розгляду справи № 500/1912/22 була виплата учаснику бойових дії щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня у меншому розмірі, а подання позову відбулося з пропуском строку звернення до суду менше ніж на один місяць.

Задовольняючи касаційну скаргу у справі № 500/1912/22 суд касаційної інстанції виходив саме з того (п. 50), що суди попередніх інстанцій не звернули увагу на ту обставини, що позивач є учасником бойових дій та відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію» мобілізований у першу хвилю (оперативні резервісти, колишні військовослужбовці та ветерани АТО та ООС). Саме ці обставини, на думку суду касаційної інстанції могли свідчити про пропуск строку звернення позивача до суду за захистом його прав з поважних причин та є підставою для поновлення судом строків, встановлених частиною другою статті 122 КАС України.

Натомість, позивач у цій справі перебуває в іншій країні, доказів мобілізації позивача та усіх його представників до лав Збройних Сил України представником позивача не надано, що свідчить про нерелевантність вказаної постанови Верховного Суду від 29 вересня 2022 року по справі № 500/1912/22 у контексті спірних правовідносин.

Також колегія суддів вважає хибним посилання апелянта на порушення судом першої інстанції вимог ст. 6 Конвенцій з прав людини, оскільки позивач вже скористався правом оскарження спірних податкових повідомлень-рішень у межах справи № 480/8796/21 і його не було жодним чином обмежено у праві звернення до суду з цим позовом.

Жодних підстав неможливості подати цей позов у період з 03.05.2022 (час до якого не працював Сумський окружний адміністративний суд) по вересень 2022 року з огляду на введення воєнного стану, крім самого факту ведення воєнного стану апелянт суду не повідомив, що також не є підставою вважати пропущений позивачем строк таким, що пропущений з поважних причинє

На переконання колегії суддів представником позивача не наведено жодних поважних причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 7 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Підсумовуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання поважними вказаних позивачем причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, а відтак наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає нормам процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, у зв`язку з чим підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року по справі № 480/5762/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 18.09.2023.