Справа № 580/6675/23
Суддя: Валентина ТИМОШЕНКО
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року справа № 580/6675/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про скасування рішення,

встановив:

31 липня 2023 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, в якому позивач просить скасувати рішення відповідача про повернення коштів за період з 01.01.2023 по 31.03.2023 на суму 7179,00 грн та за період з 01.04.2022 по 31.12.2022 на суму 21537,00 грн.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначається, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , інвалід 2 групи здійснює догляд за своєю сестрою, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом 1 групи, внаслідок психічного розладу, встановленої 10.04.1995, в догляді допомагають також батьки позивачки: За зверненням до Департаменту соціальної політики позивачка в період з 01.04.2022 по 31.03.2023 отримала компенсаційну виплату за догляд своєї сестри в розмірі 28716,00 грн, які були використані за цільовим призначенням. Після повномасштабного вторгнення російського агресора в Україну в період з 02.03.2022 по 26.05.2022 позивачка, як найбільш дієздатна особа, виїжджала за межі України в інтересах своєї сестри та родини в цілому, а саме для з`ясування інформації щодо можливості прихистку членів своєї родини, а саме сестри та батьків, за межами України, пошуку місця проживання з можливістю лікування сестри. На час від`їзду, сестра позивачки знаходилась під доглядом батьків з якими позивачка була на постійному зв`язку. На підставі цієї ситуації (виїзду за межі України) виплата була призупинена та Департамент соціальної політики зобов`язав позивачку повернути (терміново) суму за період з 01.04.2022 по 31.03.2023 у розмірі 28716,00 грн через банківську установу. Позивачка вважає, що підстави для необхідності повернення коштів відсутні, а тому таке рішення відповідача підлягає скасуванню.

Ухвалою від 07.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи в судове засідання).

Відповідач позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позову відмовити повністю. В обгрунтування своєї позиції зазначив, що за період з 01.04.2022 по 31.03.2023 позивачу призначена та виплачена допомога на догляд відповідно до вимог Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарський комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2000 № 1192. 13.03.2023 розглянувши інформацію, яка надійшла від Держприкорднослужби з`ясовано, що громадянка ОСОБА_1 перебувала за межами України з 02.03.2022 по 26.05.2022 та не здійснювала постійний догляд за особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарський комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Враховуючи викладене та керуючись пунктом 8 Порядку відповідачем прийнято рішення про припинення допомоги на догляд ОСОБА_1 з 01.04.2022 та визначення суми надміру виплачених коштів. Відповідно до вимог Порядку та внаслідок не здійснення позивачем постійного догляду за ОСОБА_2 , особою з інвалідністю І групи внаслідок психічного розладу, допомогу на догляд припинено та встановлено, що за період з 01.04.2022 по 31.03.2023 виникла переплата державних коштів у розмірі 28716,00 грн.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , інвалід 2 групи здійснює догляд за своєю сестрою, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом 1 групи, внаслідок психічного розладу, встановленої 10.04.1995.

В період з 01.04.2022 по 31.03.2023 позивачка отримала компенсаційну виплату за догляд своєї сестри в розмірі 28716,00 грн.

Після повномасштабного вторгнення російського агресора в Україну в період з 02.03.2022 по 26.05.2022 позивачка, виїхала за межі України.

13.04.2023 Департамент соціальної політики зобов`язав позивачку повернути суму за період з 01.04.2022 по 31.03.2023 у розмірі 28716,00 грн через банківську установу.

18.05.2023 позивачка звернулася до відповідача із заявою, в якій просила повідомити їй причини припинення виплати компенсації та повернення сплаченої компенсації.

Відповідач листом від 07.06.2023 №3308/28-1/01-9 на звернення позивачки надав відповідь в якій зазначив, що виплата допомоги на догляд припиняється у разі, коли сталися зміни у складі сім`ї у зв`язку із смертю або зміною місця проживання особи з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу чи особи, якій надається допомога на догляд. У разі виникнення обставин, внаслідок яких припиняється виплата допомоги на догляд, особи, яким надається допомога, зобов`язані в десятиденний строк повідомити органи, що провадять її виплату. Виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за тим, у якому сталися зміни.

Не погоджуючись з рішенням відповідача про повернення коштів, позивачка звернулася з цим позовом до суду.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини регулюються приписами Закону України №2671-VIII від 17.01.2019 «Про соціальні послуги» (далі Закон №2671-VIII).

Зокрема, відповідно до ст.1 Закону №2671-VIII соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Особі/сім`ї можуть надаватися одна або одночасно декілька соціальних послуг. Порядок організації надання соціальних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч.ч.6 і 7 ст.13 Закону №2671-VIII, фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: 1) особами з інвалідністю I групи; 2) дітьми з інвалідністю; 3) громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; 4) невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; 5) дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органу, потребують паліативної допомоги. Перелік зазначених тяжких захворювань, розладів, травм, станів дітей, яким не встановлено інвалідність, затверджує Кабінет Міністрів України.

Фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України Про реабілітацію інвалідів в Україні інвалідом є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , інвалід 2 групи здійснює догляд за своєю сестрою, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом 1 групи, внаслідок психічного розладу, встановленої 10.04.1995.

Згідно абз. 4 ч. 1 ст. 5 Закону України Про психіатричну допомогу держава гарантує грошову допомогу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, - на догляд за нею. Розмір зазначеної допомоги розраховується як різниця між трьома прожитковими мінімумами на кожного члена сім`ї та середньомісячним сукупним доходом сім`ї за попередні шість місяців, але не може бути більше, ніж прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2000 року №1192 затверджено Порядок надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним (далі Порядок).

За умовами п. 1, 2 Порядку щомісячна грошова допомога особі, яка проживає разом з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним надається відповідно до статті 5 Закону України Про психіатричну допомогу у грошовій формі, а її призначення і виплата провадиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення.

Приписами п. 4 Порядку встановлено, що допомога на догляд надається дієздатній особі, яка зареєстрована або постійно проживає на одній житловій площі з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, і здійснює догляд за ним.

Відповідно до п. 8 Порядку №1192 виплата допомоги на догляд припиняється у разі, коли:

- сталися зміни у складі сім`ї у зв`язку із смертю або зміною місця проживання особи з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу чи особи, якій надається допомога на догляд;

- закінчився строк установлення інвалідності I чи II групи і протягом місяця не підтверджено встановлення групи інвалідності, яка дає право на призначення допомоги на догляд;

- особа з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу перебуває на повному державному утриманні або стаціонарному лікуванні впродовж повного календарного місяця.

У разі виникнення обставин, внаслідок яких припиняється виплата допомоги на догляд, особи, яким надається допомога, зобов`язані в десятиденний строк повідомити органи, що провадять її виплату. Виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за тим, у якому сталися зміни.

З оскаржуваного рішення від 13.04.2023 вбачається, що Департамент соціальної політики зобов`язав позивачку повернути суму за період з 01.04.2022 по 31.03.2023 у розмірі 28716,00 грн через банківську установу.

Суд звертає увагу, що рішення Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про повернення коштів у формі листа від 13.04.2023 №3303/28-1/01-10 не зазначено чіткої підстави для повернення сплачених коштів.

Посилання представника відповідача у відзиві на позовну заяву на п. 8 Порядку №1192, а саме, що сталися зміни у складі сім`ї у зв`язку із смертю або зміною місця проживання особи з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу чи особи, якій надається допомога на догляд, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки відповідачем не надано доказів зміни місця проживання особи з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу чи особи, якій надається така допомога, а тимчасовий виїзд за кордон не є підставою для припинення виплат допомоги.

За таких обставин, суд вважає, що рішення Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про повернення коштів у формі листа від 13.04.2023 №3303/28-1/01-10 за період з 01.01.2023 по 31.03.2023 на суму 7179,00 грн та за період з 01.04.2022 по 31.12.2022 на суму 21537,00 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак не довів правомірності свого рішення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про повернення коштів у формі листа від 13.04.2023 №3303/28-1/01-10 за період з 01.01.2023 по 31.03.2023 на суму 7179,00 грн та за період з 01.04.2022 по 31.12.2022 на суму 21537,00 грн.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яку може бути подано до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання суддею.

Суддя Валентина ТИМОШЕНКО