Справа № 640/21392/19
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 вересня 2023 року

м. Київ

справа №640/21392/19

адміністративне провадження № К/9901/20832/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Чиркіна С.М.,

суддів: Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року (головуючий суддя Клименчук Н.М.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року (головуючий суддя Єгорова Н.М., судді: Сорочко Є.О., Федотов І.В.) у справі № 640/21392/19 за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за участю третьої особи - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Контракт» Білої Ірини Володимирівни про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

04 листопада 2019 року ОСОБА_1 (надалі також позивачка або ОСОБА_1 ) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі також відповідач або Фонд гарантування вкладів), за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Контракт» Білої Ірини Володимирівни (надалі також третя особа), у якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті гарантованої суми відшкодування, стягнути з відповідача на користь позивача гарантовану суму відшкодування за вкладом у розмірі 190 000,00 гривень.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у розмірі 190 000,00 гривень (сто дев`яносто тисяч гривень 00 коп.) за договором банківського вкладу від 09.09.2015 № 1273/2015.

Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити на користь ОСОБА_1 гарантовану суму відшкодування коштів за вкладом, розміщеним за договором від 09.09.2015 №1273/2015 у розмірі 190 000,00 гривень (сто дев`яносто тисяч гривень 00 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмолено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року скасовано в частині задоволених судом позовних вимог про зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виплатити на користь ОСОБА_1 гарантовану суму відшкодування коштів за вкладом, розміщеним за договором від 09 вересня 2015 року № 1273/2015 у розмірі 190 000,00 гривень.

У скасованій частині прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

07 червня 2021 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача, надіслана 04 червня 2021 року, в якій скаржник просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року і прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі. Цією ж ухвалою витребувано справу з суду першої інстанції.

30 липня 2021 року від позивачки надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2023 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України).

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Контракт» укладено договір від 09 вересня 2015 року № 1273/2015 банківського вкладу на вимогу «Зручний Контракт» на суму вкладу 190 000,00 гривень.

Згідно з квитанцією від 09 вересня 2015 року № TR.88820.144.550 позивачем внесено на рахунок у банку грошові кошти у розмірі 190 000,00 гривень з призначенням платежу: поповнення суми депозиту згідно депозитного договору від 09 вересня 2015 року № 1273/2015.

Постановою Правління Національного банку України від 10 грудня 2015 року № 876 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 10 грудня 2015 року № 220 «Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк «Контракт» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ Банк «Контракт», призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ Банк «Контракт», визначені, зокрема, статтею 37, 38, 47-51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 27 листопада 2017 року № 5173 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ Банк «Контракт» строком на один рік до 10 грудня 2018 року включно.

На офіційному сайті Фонду розміщено оголошення, що з 04 жовтня 2018 року Фонд здійснює відшкодування коштів вкладникам ПАТ Банк «Контракт» за договорами банківського вкладу незалежно від дати їх закінчення та за договорами банківського рахунку (включаючи карткові рахунки) в межах 200000,00 гривень засобами Автоматизованої системи виплат Фонду.

Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 08 жовтня 2018 року № 2739 про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ Банк «Контракт» на ОСОБА_2 з 11 жовтня 2018 року.

На підставі частини 6 статті 12, частини 1 статті 35, частини 5 статті 44, частини 3 статті 48 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі також Закон № 4452-VI) виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 03 грудня 2018 року № 3235 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ Банк «Контракт» строком на один рік з 11 грудня 2018 року до 10 грудня 2019 року включно.

Відповідно до зазначеного рішення продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Контракт», визначені Законом, зокрема, статтею 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону № 4452-VI, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Коваленку О.В. строком на один рік з 11 грудня 2018 року до 10 грудня 2019 року включно.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28 січня 2016 року справа №11сс/796/402/2016 накладено арешт на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в банківській установі ПАТ «Банк «Контракт», на який позивачем внесено кошти в сумі 190000,00 гривень відповідно до квитанції від 09 вересня 2015 року №TR.88820.144.550.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 11 травня 2018 року № 758/5695/18 скасовано арешт на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , накладений ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28 січня 2016 року справа №11сс/796/402/2016.

Позивачем подано відповідачу заяву від 31 травня 2018 року про виплату гарантованої суми за вкладом посилаючись на зняття арешту, накладеного на рахунок № 696.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб листом від 16 серпня 2018 року № 30-036-16722/18 повідомив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000080 від 02 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України, триває, а тому рішення про виплату гарантованої суми вкладів буде прийнято після прийняття остаточного процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.

У зазначеному кримінальному провадженні відповідно до вимог статті 100 КПК України постановою слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м.Києві від 10 травня 2018 року кошти, розміщені на рахунку позивачки, визнані речовими доказами.

Заявою від 12 вересня 2019 року позивач повторно просила відповідача про виплату гарантованої суми вкладу, посилаючись на те, що наявність вищезазначеного кримінального провадження не може бути підставою для невиплати коштів за вкладом.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб листом від 23 вересня 2019 року № 46-036-16477/19 повторно повідомив, що розслідування у кримінальному провадженні № 00000080 триває, а тому рішення про виплату гарантованої суми вкладів буде прийнято після прийняття остаточного процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.

Вважаючи зазначену відмову у виплаті гарантованої суми відшкодування протиправною, позивач звернулась з позовом до суду.

IIІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ

Позивач стверджує, що відповідач протиправно невиплатив гарантовану суму відшкодування у розмірі 190 000,00 гривень позивачці, як вкладнику ПАТ «Банк «Контракт», після включення її до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок Фонду.

Відповідач у відзиві зазначив про безпідставність позовних вимог, у зв`язку із відсутністю правових підстав для здійснення відшкодування за вкладом позивачці з огляду на постанову слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві від 10 травня 2018 року про визнання об`єктів речовими доказами у кримінальному провадженні № 00000080 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 190 КК України, у якому кошти, розміщені на рахунку позивачки, відповідно до статті 100 КПК України визнані речовим доказом.

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що наявність кримінального провадження не визначена законодавством як підстава для нездійснення гарантованої виплати за вкладом, а тому дії відповідача вважає протиправними.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність обставин, які унеможливлюють виплату позивачці гарантованої суми відшкодування, тоді як сам факт включення позивачки до загального Реєстру вкладників ПАТ «Банк «Контракт», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, в межах гарантованої суми не заперечується.

Задовольняючи по суті позовні вимоги у вказаній частині, суд першої інстанції вважав за необхідне в якості належного способу захисту порушеного права визначити зобов`язання Фонду виплатити на користь позивачки гарантовану суму відшкодування, а не безпосереднє стягнення коштів, оскільки сума відшкодування підлягає до стягнення за рахунок коштів Державного бюджету України, а не Фонду як установи та суб`єкта владних повноважень.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволених судом позовних вимог про зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виплатити на користь ОСОБА_1 гарантовану суму відшкодування коштів за вкладом, розміщеним за договором від 09 вересня 2015 року № 1273/2015 у розмірі 190 000,00 гривень, суд апеляційної інстанції встановив, що гарантована сума відшкодування вкладу була виплачена ОСОБА_1 01 вересня 2020 року, тобто до моменту постановлення рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року у цій справі, що підтверджується витягом з Переліку виплачених відшкодувань вкладникам ПАТ «КБ «Контракт».

Також суд апеляційної інстанції зазначив, що вичерпний перелік підстав, коли Фонд не відшкодовує кошти за вкладом передбачений частиною 4 статті 26 Закону № 4452-VI.

Серед таких підстав відсутні посилання на можливість відмови у виплаті гарантованої суми відшкодування з причин, що були зазначені відповідачем у листі від 23 вересня 2019 року № 46-036-16477/19.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник покликається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема висновку щодо застосування положень статей 40, 100, 110 КПК України, приписів статті 1074 ЦК України, а також норм статей 37 та 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в межах подібних спірних відносин у контексті обов`язку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виконувати постанову слідчого органів Національного поліції України про визнання об`єктів речовими доказами, оформлену в межах кримінального провадження, якою грошові кошти, розміщені на рахунку особи (банківський вклад), визнаються речовими доказами, а на Фонд одночасно покладається обов`язок зберігати таку суму грошових коштів (відповідний банківський вклад).

У відзиву на касаційну скаргу позивачка зазначає, що поновлення виплат вкладникам ПАТ «Банк «Контракт» 16 липня 2020 року, а також виплата відшкодування за вкладом ОСОБА_1 , 01 вересня 2020 року жодним чином не впливає на факт протиправної відмови Фонду у виплаті гарантованої суми відшкодування ОСОБА_1 , за її заявою від 12 вересня 2019 року. За позицією позивачки, вказані обставини не спростовують наявності підстав для визнання дій Фонду із відмови у виплаті відшкодування за вкладом за заявою ОСОБА_1 від 12 вересня 2019 року протиправними.

VІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341КАС України, виходить з такого.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України та Законом № 4452-VI.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 4452-VI цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 2 Закону № 4452-VI вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Пунктом 4 частини 1 статті 2 названого Закону визначено, що вкладник - це фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Частиною 1 статті 4 Закону № 4452-VI, визначено, що основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно із частиною 2 статті 26 Закону № 4452-VI вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частина 4 статті 26 Закону № 4452-VI визначено вичерпний перелік підстав, коли Фонд не відшкодовує кошти, а саме: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов`язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених ч. 2 ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом року до дня прийняття такого рішення); 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених ч. 2 ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - один рік до дня прийняття такого рішення); 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах; 11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Отже, після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку Закон № 4452-VI гарантує повернення кожному вкладнику банку суми відшкодування коштів за вкладом, у тому за договором про банківського рахунку, у межах 200000,00 гривень. Відмовлено у відшкодуванні коштів за вкладом може бути лише за наявності підстав, передбачених частиною 4 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Судами попередніх інстанцій встановлено, що листом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Контракт» Коваленко О.В. від 27 вересня 2019 № 01/11-472 позивачку повідомлено, що до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб направлено зміни до Переліку вкладників ПАТ «Банк «Контракт», до складу яких включено інформацію про вклад ОСОБА_1 із зазначенням суми вкладу, що підлягає відшкодуванню.

Судом апеляційної інстанції встановлено та не заперечується позивачкою у відзиві на апеляційну скаргу, що гарантована сума відшкодування вкладу була виплачена ОСОБА_1 01 вересня 2020 року, тобто до моменту постановлення рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року, що підтверджується витягом з Переліку виплачених відшкодувань вкладникам ПАТ «КБ «Контракт».

З огляду на зазначені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що станом на час прийняття рішення суду першої інстанції були відсутні правові підстави для зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виплатити на користь ОСОБА_1 гарантовану суму відшкодування коштів за вкладом, розміщеним за договором від 09 вересня 2015 року № 1273/2015 у розмірі 190 000,00 гривень.

Доводи касаційної скарги відповідача зводяться виключно до відсутності підстав для визнання протиправної бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Так, стверджуючи про правомірність своїх дій щодо невиплати позивачці гарантованої суми за вкладом за заявою від 12 вересня 2019 року відповідач посилається на наявність постанови Святошинського управління поліції ГУ НП у м. Києві від 10 травня 2018 року про визнання об`єктів речовими доказами, відповідно до якої визнано грошові кошти ОСОБА_1 , які розміщені на рахунку № НОМЕР_2 , речовим доказом у кримінальному провадженні №000008.

Частиною 4 статті 26 Закону № 4452-VI передбачено підстави, коли Фонд не відшкодовує кошти, серед яких, коли вони розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 11 травня 2018 року № 758/5695/18 скасовано арешт на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , накладений ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28 січня 2016 року справа № 11сс/796/402/2016.

Отже, з 11 травня 2018 року скасовано арешт з рахунку позивачки.

Як правильно зазначено судами попередніх інстанцій, вичерпний перелік підстав, коли Фонд не відшкодовує кошти за вкладом передбачений частиною 4 статті 26 Закону № 4452-VI.

Проте, серед таких підстав відсутні посилання на можливість відмови у виплаті гарантованої суми відшкодування з причин, що були зазначені відповідачем у листі від 23 вересня 2019 року № 46-036-16477/19.

Водночас колегія суддів зазначає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не є підставою для невиконання Фондом своїх управлінських функцій щодо виплати гарантованої державою суми відшкодування за банківським вкладом у межах граничного розміру за рахунок коштів Фонду.

Вказана правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладеною, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29 липня 2019 року у справі № 826/19565/15, від 10 вересня 2020 року у справі № 815/2015/16 та від 18 жовтня 2020 року у справі № 808/1041/17.

За такого правового регулювання та встановлених обставин, у процесі касаційного перегляду рішень судів попередніх інстанцій не знайшли свого підтвердження обставини, які слугували підставою для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 339 КАС України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку). Якщо ухвала про відкриття касаційного провадження мотивована також іншими підставами, за якими відсутні підстави для закриття провадження, касаційне провадження закривається лише в частині підстав, передбачених цим пунктом.

Зважаючи на те, що Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку, касаційне провадження у цій справі підлягає закриттю згідно із пунктом 4 частини першої статті 339 КАС України.

Керуючись статтями 339, 355, 359 КАС України, Суд

У Х В А Л И В:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року у справі № 640/21392/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і не оскаржується.

Судді Верховного Суду: С. М. Чиркін

А.А. Єзеров

О.П. Стародуб