Справа № 420/17109/23
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» (вул. Каркашадзе, 3, м. Одеса, 65044), третя особа без самостійних вимог Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012), про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» (далі ДУ «ТМО МВС України по Одеській області»), у якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» в частині відмови в оформленні необхідних документів до органів Пенсійного фонду України для призначення йому - ОСОБА_1 , пенсії за вислугу років відповідно до п.«а» ст.12 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби» (далі Закон України №2262-ХІІ);

- зобов`язати ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» обчислити йому - ОСОБА_1 , вислугу років для призначення пенсії за вислугу років на підставі п.«а» ст.12 Закону України №2262-ХІІ, з урахуванням постанови КМУ №393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам. військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» із зарахуванням йому до вислуги років для призначення пенсії за вислугу років: - періоду проходження служби на посаді оперуповноваженого відділення карного розшуку Куйбишевського районного відділу Донецького міського управління УМВС України в Донецькій області в період з 02.09.1997 по 07.06.2001, на посаді старшого оперуповноваженого відділення карного розшуку Куйбишевського районного відділу Донецького міського управління УМВС України в Донецькій області в період з 07.06.2001 по 13.05.2003 з розрахунку один місяць за півтора місяці служби; - часу участі в антитерористичній операції на території Донецької області з 14.07.2014 до 12.09.2014 з розрахунку один місяць за три місяці служби;

- зобов`язати ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» оформити та подати необхідні документи до органів Пенсійного фонду для призначення йому - ОСОБА_1 , пенсії за вислугу років, відповідно до п. «а» ст.12 Закону України №2262-ХІІ із зарахуванням йому до вислуги років для призначення пенсії за вислугу років: періоду проходження служби на посаді оперуповноваженого відділення карного розшуку Куйбишевського районного відділу Донецького міського управління УМВС України в Донецькій області в період з 02.09.1997 по 07.06.2001, на посаді старшого оперуповноваженого відділення карного розшуку Куйбишевського районного відділу Донецького міського управління УМВС України в Донецькій області в період з 07.06.2001 по 13.05.2003 з розрахунку один місяць за півтора місяці служби; - часу участі в антитерористичній операції на території Донецької області з 14.07.2014 до 12.09.2014 з розрахунку один місяць за три місяці служби.

Ухвалою суду від 14.07.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у порядку ст.262 КАС України. Залучено до участі у справі у якості третьої особи ГУ ПФУ в Одеській області.

Позивач зазначив, що в період з 17.08.1993 року проходив службу у органах внутрішніх справ, в період з 14.07.2014 по 12.09.2014 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, є учасником бойових дій.

Наказом ГУ МВС в Донецькій області від 29.10.2014 № 380 о/с його звільнено зі служби відповідно до п. 64 «в» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС - через обмежений стан здоров`я.

Згідно із наказом ГУ МВС в Донецькій області від 07.11.2014 № 397 о/с внесено змінити до наказу ГУ МВС в Донецькій області від 29.10.2014 № 380 о/с та визначено вислугу років станом на 29.10.2014 та для виплати грошової допомоги 21 рік 02 місяці 12 днів, у пільговому обчисленні - 24 роки 00 місяців 17 днів.

Позивач зазначив, що у зв`язку з набуттям права на призначення пенсії на підставі п. «а» ст.12 Закону України, він звернувся 24.05.2023 до ДУ «ТМО МВС України по Одеській області», як до уповноваженої юридичної особи, з заявою про призначення пенсії за вислугу, надавши до заяви всі необхідні документи, які визначені п.2 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою Правління ПФУ від 30.01.2007 № 3-1 (у реакції постанови правління ПФУ від 02.03.2023 № 10-1) (далі Порядок № 3-1).

Проте отримав лист від 02.06.2023 року з поверненням всіх матеріалів, в якому відповідач зазначив, що він ОСОБА_1 на день звільнення мав вислугу років 21 рік 02 місяці 12 днів, а відповідно до п. «а» ст. 12 Закону №2262-ХІІ, право на призначення пенсії за вислугу років набули особи, звільнені зі служби в період з 01.10.2014 по 30.09.2015 і на день звільнення мають вислугу 22 календарних років і більше.

Позивач зазначив, що не погоджується з відповіддю відповідача, вважає його дії протиправними, оскільки його загальний стаж з урахуванням стажу, який зараховується на пільгових умовах (один місяць за 1,5 місяців за період з 02.09.1997 до 13.05.2003; один місяць за 3 місяці у період участі в АТО з 14.07.2014 по 12.09.2014 дорівнює більш ніж 22 роки - а саме 24 роки 04 місяців 15 днів, що є цілком достатнім для призначення йому пенсії за вислугою років.

В обґрунтування позовних вимог позивач також посилається на правові висновки Верховного суду викладені у постанові від 03.03.2021 року у справі №805/3923/18-а.

До суду надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. Представник не заперечує, що ОСОБА_1 подав до ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» заяву від 24.05.2023 року щодо направлення документів до ГУ ПФУ для призначення йому пенсії за вислугу років згідно Закону України №2262-ХІІ». Позивачу 02.06.2023 року структурним підрозділом ДУ - Сектором із соціально гуманітарних питань в межах повноважень надана відповідь.

Представник вказує, що наказом МВС України від 17.09.2018 року №760 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 10.10.2018 року №1152/32604), затверджено Інструкцію про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких Інших осіб» та з інших соціальних питань (далі Інструкція №760).

Ця Інструкція визначає, зокрема, процедуру організації в Міністерстві внутрішніх справ України роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до Інструкції уповноважені структурні підрозділи, організують роботу з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій тільки особам, які мають право на пенсію відповідно до чинного законодавства; готують та подають в установленому чинним законодавством порядку до органів, які призначають пенсію, документи для призначення (перерахунку)пенсій.

Тобто в першу чергу сектором визначається, чи набула особа, яка звернулась, права на призначення пенсії відповідно до Закону України №2262-ХІІ після звільнення з органів внутрішніх справ.

Представник вважає, що Сектор не має правових підстав для роботи з оформленням документів для призначення пенсії ОСОБА_1 як особі, яка на дату звільнення з ОВС не набула права на призначення пенсії за вислугу років згідно із Законом України №2262-ХІІ .

Відповідно до п."а" ч.1 ст.12 Закону України №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" ст.12 цього Закону (крім осіб, зазначених у ч.3 ст.5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 01.10.2014 року по 30.09.2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки ті більше.

Згідно зі ст.17-1 Закону України №2262-ХІІ Порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсії особам , які мають право на пенсію за цим Законом , встановлюється КМУ.

Постановою КМУ від 17.07.1992 року №393 затверджений Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб (далі - Порядок N 393).

Представник відповідача зауважує, що відповідно до п.2-1 Порядку для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з п.1 і 2 цієї постанови. Календарна вислуга років це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Згідно з п.3 постанови 393 до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абз.1 п.1 цієї постанови зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три, два або півтора місяця, та один місяць служби за сорок днів.

Відповідно до копії наказу від 29.10.2014 року вислуга років ОСОБА_1 на 29.10.2014 року (день звільнення в ОВС) у календарному обчисленні становить 21рік 2 місяця 12 днів при необхідних відповідно до п."а" ч.1 ст.12 Закону України №2262-ХІІ 22 календарних роки і більше. Таким чином, ОСОБА_1 не набув права на призначення пенсії за вислугу років згідно із Законом України №2262-ХІІ.

Третя особа ГУ ПФУ пояснень до суду не надала.

Справу розглянуто у письмовому провадженні.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з підстав наявності у позивача права на призначення пенсії на підставі п. "а" ч.1 ст.12 Закону України №2262-ХІІ та регламентовані Законом України №2262-ХІІ, Порядком N 393, Порядком № 3-1.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України (паспорт НОМЕР_1 ) з 17.08.1993 року проходив службу у органах внутрішніх справ, в період з 14.07.2014 по 12.09.2014 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, є учасником бойових дій (посвідчення № НОМЕР_2 від 02.10.2019 року).

Наказом ГУ МВС в Донецькій області від 29.10.2014 №380 о/с полковника міліції ОСОБА_1 , начальника Куйбишевського районного відділу Донецького міського управління ГУ МВС в області з 29.10.2014 року звільнено з органів внутрішніх справ у запас за п.64 «в» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС (через обмежений стан здоров`я).

Згідно з п.8 наказу ГУ МВС в Донецькій області від 07.11.2014 №397 о/с внесено змінити до наказу ГУ МВС в Донецькій області від 29.10.2014 №380 о/с та визначено вислугу років станом на 29.10.2014 та для виплати грошової допомоги - 21 рік 02 місяці 12 днів, у пільговому обчисленні - 24 роки 00 місяців 17 днів.

Вказані накази є чинними, зміни в них не вносились, що не заперечується відповідачем.

В силу приписів ч.1 ст.78 КАС України вказані обставини не підлягають доказуванню, оскільки визнаються учасниками справи та у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

24.05.2023 року ОСОБА_1 звернувся до ДУ «ТМО МВС України по Одеській області», як до уповноваженої особи, із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років звільненого зі служби, який має право на пенсію згідно із п. "а" ч.1 ст.12 Закону України №2262-ХІІ, додавши необхідні документи.

Позивачу направлений лист ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» №33/36-Я-724 від 02.06.2023 року, в якому відповідач повідомляє позивача про відсутність підстав для направлення документів для призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст.12 Закону України №2262-ХІІ з посиланням на те, що право на пенсію особи звільнені зі служби у період з 01.10.2014 року по 30.09.2015 року, якщо на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки ті більше. Відповідно до наказу про звільнення позивач має календарну вислугу років - 21 рік 02 місяці 12 днів.

Позивач не погодився з вказаним рішенням відповідача та звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах МВС є Закон України №2262-ХІІ.

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій.

Відповідно до п. "а" ч.1 ст.12 Закону України №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" ст.12 цього Закону (крім осіб, зазначених у ч.3 ст.5 цього Закону), незалежно від віку, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 01.10.2014 року по 30.09.2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше.

Статтею 17 Закону України №2262-ХІІ визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а ст.17-1 Закону встановлено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок №393 затверджений постановою від 17.07.1992 року №393 та визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Пункт 1 Порядку №3-1 визначає процедуру звернення за призначенням пенсії. Зокрема, Порядком встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду в областях, через уповноважені структурні підрозділи, зокрема, Міністерства внутрішніх справ України.

Міністерство визначає уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (уповноважені структурні підрозділи).

Таким уповноваженим органом у спірних правовідносинах є структурний підрозділ ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» - Сектором із соціально гуманітарних питань.

Згідно з п.12 Порядку №3-1, уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Між тим, судом встановлено, що відповідач відмовив позивачу в оформленні та направленні документів до пенсійного органу для призначення пенсії, посилаючись на відсутність права у позивача на пенсію за вислугу років з причини недостатності вказаної вислуги наявних 21 рік 02 місяці 12 днів при необхідних для призначення пенсії - 22 календарних роки і більше.

Проте згідно з наказом ГУ МВС в Донецькій області від 07.11.2014 №397 о/с визначено вислугу років ОСОБА_1 станом на 29.10.2014 року (дата звільнення) для виплати грошової допомоги - 21 рік 02 місяці 12 днів, у пільговому обчисленні - 24 роки 00 місяців 17 днів.

Таким чином, відповідач не врахував для призначення пенсії позивача його вислугу років у пільговому обчисленні, яка надає йому право на призначення пенсії.

Проте набуття право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України №2262-ХІІ набувають визначені у ст.12 Закону особи при набутті вислуги років у пільговому обчисленні.

При цьому суд в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України застосовує правові висновки Верховного суду викладені у постанові від 22.06.2023 року у справі № 480/4288/21.

Верховний суд у вказаній постанові (пункти 36-48) зазначив, що до Законом України №2262-ХІІ передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Постановою №393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Законом України №2262-ХІІ. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Порядком №393.

Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена Порядком N 393.

Визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат.

Законом України №2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі України №2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в ч.4 ст.17 цього Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом України №2262-ХІІ як календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

В свою чергу, передбаченіст.17-1 Закону України №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку №393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом України №2262-ХІІ .

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

З аналізу вищезазначених норм права випливає, що моментом виникнення у позивача права на пенсію за вислугою років є дата звільнення зі служби, а тому до спірних правовідносин належить застосовувати умови призначення пенсій за вислугу років, які діяли на момент звільнення особи зі служби.

Верховний суд в постанові від 22.06.2023 року у справі №480/4288/21 (п.49) зауважив, що зазначені висновки викладені у цієї постанові від 22.06.2023 року узгоджуються з правовою позицією, висловленою об`єднаною палатою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 03 березня 2021 року у справі 805/3923/18-а та Судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18.

Отже, оскільки позивач на момент звільнення зі служби (29.10.2014 року) мав пільговий стаж 24 роки 00 місяців 17 днів при необхідному у відповідності до п. "а" ч.1 ст.12 Закону України №2262-ХІІ - 22 рокі та більше, він набув право на призначення пенсії.

Таким чином, відповідач був зобов`язаний підготувати документи для призначення пенсії позивача та направити їх в пенсійний орган.

У постанові від 22.06.2023 року у справі №480/4288/21 Верховний Суд також зазначив, що відповідно до завдань адміністративного судочинства, визначенихст.2 КАС України, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею; завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади; принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності; перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі адміністративного судочинства; адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу.

Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправними дій ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» щодо відмови (лист №33/36-Я-724 від 02.06.2023 року) в оформленні та направленні до ГУ ПФУ в Одеській області документів за заявою від 24.05.2023 року для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п.«а» ст.12 Закону України №2262-ХІІ та зобов`язання відповідача обчислити ОСОБА_1 вислугу років для призначення пенсії за вислугу років на підставі п.«а» ст.12 Закону України №2262-ХІІ, постанови КМУ №393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам. військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» із зарахуванням йому до вислуги років для призначення пенсії за вислугу років вислугу років у пільговому обчисленні на час звільнення зі служби - 29.10.2014 року, та оформити та направити до ГУ ПФУ в Одеській області документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років за заявою від 24.05.2023 року відповідно до п.«а» ст.12 Закону України №2262-ХІІ.

Що стосується вимог позивача про зарахування йому до вислуги років для призначення пенсії за вислугу років визначених ним періодів у пільговому обчисленні, який на думку позивача відрізняється від вказаного у наказі про звільнення, то суд вважає вказані вимоги передчасними, оскільки саме відповідач не визначав період служби в пільговому обчисленні, що є його дискрецію. Між тим, завдання правосуддя полягає в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади, принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Статтями 72-76 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, відповідно до свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2,3,6,7,8,9,12,139,241-246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» (вул. Каркашадзе, 3, м. Одеса, 65044, ), третя особа без самостійних вимог Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ), про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» щодо відмови (лист №33/36-Я-724 від 02.06.2023 року) в оформленні та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області документів для призначення ОСОБА_1 за заявою від 24.05.2023 року пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст.12 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби».

Зобов`язати Державну установу «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» обчислити ОСОБА_1 вислугу років для призначення пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ст.12 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби», постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» із зарахуванням ОСОБА_1 до вислуги років для призначення пенсії за вислугу років вислугу років у пільговому обчисленні на час звільнення зі служби - 29.10.2014 року, та оформити і направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років за заявою від 24.05.2023 року відповідно до п.«а» ст.12 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби» №2262-ХІІ.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва