Справа № 280/6744/23
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2023-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

15 вересня 2023 року Справа № 280/6744/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В. розглянувши в письмовому проваджені за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Державна служба України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), (далі Відповідач) до третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Державна служба України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження в якій просить суд:

- визнати протиправною та скасувати Постанову про відкриття виконавчого провадження № 72550890 від 17.08.2023, винесену головним державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сулаковим Едуардом Івановичем, щодо примусового виконання Постанови серії ВМ № 00009085 від 26.01.2022 винесеної Державною службою України з безпеки на транспорті;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 судовий збір сплачений по справі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що постановою Державної служби України з безпеки на транспорті серії ВМ № 00009085 від 26.01.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, на позивача накладено штраф у розмірі 34 000,00 грн. Постанова набрала законної сили 23.02.2022. Зазначена постанова серії ВМ № 00009085 від 26.01.2022 вперше була направлена, для примусового виконання, до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Державною службою України 18.05.2023. В свою чергу, 11.11.2022 державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження та накладення арештів на майно. Позивачем оскаржена постанова державного виконавця до Запорізького окружного адміністративного суду, яким у справі № 280/3779/23 винесено рішення від 21.06.2023 про задоволення позовних вимог, визнано протиправною та скасувати постанову державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Катеринської Анастасії Юріївни № 69116344 від 11.11.2022. Не зважаючи, на рішення суду, яке набрао законної сили, третя особа, повторно звертається з постановою серії ВМ № 00009085 від 26.01.2022 для примусового виконання, до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), які вдруге відкривають виконавче провадження № 72550890 від 17.08.2023. Таким чином, позивач вважає, що третьою особою не взяті до уваги норми викладені в рішенні запорізького окружного адміністративного суду, та не зважаючи на прострочений строк пред`явлення виконавчого документу до виконання звернули його до виконання. А відповідач, в свою чергу, не мав права відкривати за ним відповідне виконавче провадження і повинен був повернути його стягувачу. Позивач посилається також на те, що 15.03.2022 прийнято Закон України «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про виконавче провадження» № 2129-ІХ, відповідно до якого розділ XIII Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 10 - 2 яким, крім іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Однак вважає, що строк пред`явлення постанови серії ВМ № 00009085 від 26.01.2022 сплив ще 23.03.2023, а отже приписи вищезгаданого Закону № 2129-ІХ в даному випадку не можуть розповсюджуватись на вказані правовідносини і в цьому випадку строки не перериваються, а отже в цьому випадку відповідач повинен був не відкрити за цим виконавчим документом провадження, а повернути постанову протягом трьох днів стягувачу без виконання. Позивач вважає, що прийнятим рішенням відповідач порушив його законні права та інтереси, оскільки воно ґрунтується на безпідставних мотивах і не відповідає критеріям правомірності, а тому є протиправним та підлягає скасуванню. Тому, позивач змушений звернутись до суду з позовною заявою про захист своїх прав.

Справі за цією позовною заявою присвоєно № 280/6744/23 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Сацькому Р.В.

Ухвалою суду від 31.08.2023 відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Відповідачем, не надано до суду пояснень та документального обґрунтування показань щодо предмету спору. Про розгляд справи відповідач повідомлявся належним чином.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача будь-яких письмових пояснень чи заяв до суду не надано.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з частиною 4 статті 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України. Що підтверджується копією паспорту НОМЕР_1 , виданого Комунарським РВ УМВС України в Запорізькій області від 07.07.2006 який доданий позивачем до справи.

З 06.12.2017 та по теперішній час Баштаник Г.О. є директором Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-С ГРУП», що підтверджується копією наказу № 1 від 06.12.2017 наданого позивачем до справи.

ТОВ «АГРО-С ГРУП» на праві власності у своєму користуванні та володінні має транспортний засіб КАМАЗ 53229 ,д/н НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , наданого позивачем до матеріалів справи.

Постановою Державної служби України з безпеки на транспорті серії ВМ №00009085 від 26.01.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України за ч. 2 ст. 132 -1 КУпАП, на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 34 000,00 грн. Копія постанови міститься в матеріалах справи.

Постановою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Сулаковим Е.І. від 17.08.2023 відкрито виконавче провадження №72550890 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Державної служби України з безпеки на транспорті штраф в розмірі 68 000 грн. Копія постанови надана позивачем до справи.

Таким чином, не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернулась до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд виходить з того, що відповідно до статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією в межах і відповідно до законів України.

Зокрема, статтею 8 Конституції України в Україні встановлено, що в країні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Крім цього, правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі регулюються законами України та підзаконними нормативними актами.

Тому, надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні відносини врегульовані Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі Закон № 1404-VIII).

Згідно статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 6 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 1404-VІІ у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Частиною 3 статті 4 Закону № 1404-VІІ передбачено, що виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Виконавчий документ може бути видано у формі електронного документа відповідно до законів України Про електронні документи та електронний документообіг та Про електронні довірчі послуги. Порядок пред`явлення до виконання виконавчих документів, виданих у формі електронного документа, визначається Міністерством юстиції України.

Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VІІ виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку; 12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

Приписами статті 5 Закону № 1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Частиною першою статті 13 Закону № 1404-VIII встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Крім цього, відповідно до ст. 299 КУпАП при оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.

Порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті встановлено статтею 300-2 КУпАП, відповідно до якої у разі несплати штрафу особами, зазначеними у частині першій цієї статті, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті підлягає примусовому виконанню протягом 30 днів з дня набрання нею законної сили. У разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Аналіз вказаних приписів КУпАП вказує на те, що Закон встановлює тридцятиденний строк з дня набрання постановою про накладення штрафу законної сили на її виконання, вказаний строк зупиняється у разі її оскарження - до розгляду скарги. При цьому, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня набрання постановою законної сили, або повідомлення про залишення скарги без задоволення, у разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, при цьому у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що 26.01.2022 постановою Державної служби України з безпеки на транспорті серії ВМ № 00009085 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України за ч2 ст. 132 - 1 КУпАП, на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 34 000,00 грн. Постанова набрала законної сили 23.02.2022.

Крім цього, Державною службою України з безпеки на транспорті постанова серії ВМ №00009085 від 26.01.2022 була пред`явлена для примусового виконання до органів виконавчої влади в листопаді 2022 року, і постановою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), було відкрито виконавче провадження № 69116344 від 11.11.2022, яке в подальшому рішенням Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 280/3779/23 від 21.06.2023, визнано протиправною та скасована

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону № 1404-VIIІ рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто, 17.08.2023 постановою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Сулаковим Е.І. відкрито виконавче провадження № 72550890 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Державної служби України з безпеки на транспорті штраф в розмірі 68 000,00 грн. В постанові зазначено, що виконавчий документ вступив у законну силу (набрав чинності) 23.02.2022

Таким чином, за наявністю письмових доказів в матеріалах справи, суд констатує, що станом на дату надходження виконавчого документа до державного виконавця сплинув строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. Тому, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті пред`явлена до примусового виконання після сплину 30 днів з дня набрання нею законної сили шляхом направлення такої постанови разом із заявою про примусове виконання рішення в паперовому або електронному вигляді до відповідного органу державної виконавчої служби. Водночас, суд зазначає, що нормами чинного законодавства передбачений порядок коли, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, зокрема у разі пропуску встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження за заявою стягувача про примусове виконання постанови серії ВМ № 00009085 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України за ч. 2 ст. 132 - 1 КУпАП, на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 34 000,00 грн, не враховано та не застосовано строки пред`явлення постанови до примусового виконання.

При такій ситуації, суд приходить до висновку, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 72550890 від 17.08.2023, винесена головним державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сулаковим Едуардом Івановичем, щодо примусового виконання Постанови серії ВМ № 00009085 від 26.01.2022 прийнятою Державною службою України з безпеки на транспорті є протиправною та такою що підлягає скасуванню.

Згідно з частини 1 статті 9, статті 72, частин 1, 2, 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Не виходячи за межі заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, є наявні правові підстави для задоволення позову.

Згідно із ч. 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням задоволення позовних вимог, на користь позивача необхідно стягнути судовий збір за позовною заявою у розмірі 1 073,60 грн, який підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 6-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 та 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати, постанову про відкриття виконавчого провадження № 72550890 від 17.08.2023, прийняту головним державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сулаковим Едуардом Івановичем, щодо примусового виконання Постанови серії ВМ № 00009085 від 26.01.2022 винесеної Державною службою України з безпеки на транспорті.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір в сумі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) (69095, м. Запоріжжя, вул. Приходська, 58, код ЄДРПОУ , Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Європейська, будинок 16).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано суддею 15 вересня 2023 року.

Суддя Р.В. Сацький