Справа № 495/8137/23
Суддя: Анісімова Н. Д.
Дата ухвалення: 2023-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/8137/23

Номер провадження 2-а/495/60/2023

15 вересня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Анісімової Н.Д.,

при секретарі судового засідання Коліниченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Білгород-Дністровський адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: інспектор УПП в Одеській області старший лейтенант поліції 2 батальйону, 2 роти Данільчук Вадим Михайлович, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАС №7432225 від 31.07.2023 року, суд

ВСТАНОВИВ:

07.08.2023 року ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі Відповідач), у якому просить суд скасувати постанову інспектора ВП № 1 УПП в Одеській області старшого лейтенанта поліції 2 батальйону, 2 роти Данільчук Вадима Михайловича у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАС № 7432225 від 31.07.2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 320 гривень.

Позов обґрунтовує тим, що інспектором ВП № 1 УПП в Одеській області старшим лейтенантом поліції 2 батальйону, 2 роти Данільчуком Вадимом Михайловичем була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7432225 від 31.07.2023 року, у якій зазначено, що 31.07.2023 року о 12 год. 07 хв. водій ОСОБА_1 /позивач/ керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz Slc 300, номерний знак НОМЕР_2 по вулиці Розумовській 88 у м. Одеса та не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «рух праворуч», а сам поїхав прямо, чим порушив п. 8.4. г ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 гривень.

Позивач вважає, що при розгляді справи, вирішуючи питання притягнення його до адміністративної відповідальності посадова особа Національної поліції не з`ясувала всіх обставин справи, не встановила чи наявний факт вчинення адміністративного правопорушення, не правильно застосувала законодавство у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

З постановою позивач не згоден, оскільки правил не порушував. Крім того, в постанові не зазначено будь-якого технічного засобу, яким було здійснено фіксацію порушення правил дорожнього руху, а наданий відеозапис лише відображає процес розгляду справи про адміністративне правопорушення, який також проведений з порушеннями.

Вважає, що інспектором Данільчуком В.М. при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 288 КУпАП.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.08.2023 року провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з призначенням дати судового засідання. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву, роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

24.08.2023 року від представника УПП в Одеській області ДПП Нагнибіда О.М. надійшла заява про залучення третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача в порядку ч. 2 ст. 49 КАС України.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.09.2023 року заяву Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про залучення їх до участі у справі № 495/8137/23 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача було задоволено. Встановлено Управлінню патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для надання пояснень щодо позову разом з усіма доказами, на яких ґрунтуються пояснення, та документами, що підтверджують надіслання (надання) пояснень і доданих до них документів іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) пояснень до суду.

06.09.2023 року від представника Управлінню патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Нагнибіда О.М. надійшли письмові пояснення на позовну заяву у порядку ст. 165 КАС України. Так, ознайомившись зі змістом та вимогами адміністративного позову, не погоджуються з вимогами позивача, вважають їх необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам діючого законодавства.

Пояснюють, що 31.07.2023 року приблизно о 12 год. 07 хв. в ході виконання службових обов`язків інспектор роти № 2 батальйону № 2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Данільчук В.М., за адресою: м. Одеса, вул. Розумовська, 88, виявив транспортний засіб Mercedes-Benz Slc 300 номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням, як пізніше стало відомо, гр. ОСОБА_1 /позивача/, який керуючи транспортним засобом, виїжджаючи з ресторану «McDonald's», не виконав вимоги дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», здійснив рух прямо на вул. Розумовська, а також здійснив перетин дорожньої розмітки 1.1 «вузька суцільна лінія», чим порушив п. 8.4. г Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем підтверджується відеозаписами зі службового відеореєстратора поліцейських, розташованого в службовому автомобілі та з нагрудних портативних камер поліцейських.

Поліцейські відреагували на дане правопорушення, зупинили транспортний засіб позивача, представилися та пояснили суть скоєного правопорушення. Під час розгляду справи поліцейські пояснили позивачу суть скоєного правопорушення, роз`яснили йому права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Зауважують, що позивач скористався своїм правом на власний розсуд і не надав поліцейським письмового пояснення по суті вчиненого ним правопорушення. Жодної іншої письмової заяви чи клопотання, як під час підготовки так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку п. 5 ст. 278 КУпАП не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП інспектор виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАС № 7432225 від 31.07.2023 року, згідно з якою на гр. ОСОБА_1 /позивача/ накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Негайно після закінчення розгляду справи інспектор оголосив винесену постанову та надав її копію позивачу, про що свідчить власний підпис позивача.

Відтак, постанова відносно позивача про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7432225 від 31.07.2023 року повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та винесена на підставі доказів, які містяться в справі. Крім того, окремі недоліки оформлення оскаржуваної постанови, не повинні братися судом до уваги, оскільки окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.

На основі викладеного просить суд залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву позивача про скасування постанови серії ЕАС № 7432225 від 31.07.2023 року без задоволення.

Позивач у судове засідання не з`явився,надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, відзиву не надіслав. Відповідно до положень ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Зі змісту вказаної норми вбачається таке рішення про визнання позову є правом, а не обов`язком суду. Схожий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі № 826/13340/17 від 27.02.2019 року, згідно з яким суд оцінює докази за внутрішнім переконанням та не зобов`язаний приймати те чи інше рішення залежно від процесуальних дій учасників сторін. Неподання відзиву не є безумовною підставою для задоволення позову.

Треті особи у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Згідно з ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 31.07.2023 інспектором ВП № 1 УПП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Данільчуком В.М. винесено постанову серії ЕАС № 7432225 від 31.07.2023 року, у якій зазначається, що 31.07.2023 року о 12 год. 07 хв. позивач, рухаючись по вул. Розумовській 88 в м. Одеса, керуючи транспортним засобом марки Mercedes-Benz Slc 300, номерний знак НОМЕР_2 , не виконав вимоги знаку 4.2 «рух праворуч», а поїхав прямо, чим порушив вимоги п. 8.4 г Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У зв`язку з цим до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Суд звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, згідно тексту вищевказаної постанови, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч.ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП, а також відповідає змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395.

Дії ОСОБА_1 /позивача/ кваліфіковано працівником поліції за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція ч. 1 ст. 122 КУпАП носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та не дотримання якого тягне за собою порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП.

У постанові складеною відносно позивача вказано порушення ним п. 8.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР України).

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 1.3. ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно до п. 8.4 (г) ПДР України - наказові знаки - показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремим її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Відповідно до п. п. 4.2 Розділу 33 ПДР України, одним із наказових знаків є «Рух праворуч». Дія знака поширюється на перехрещення проїзних частин, перед якими він встановлений.

Як вже було зазначено, ч. 1 ст. 122 передбачає адміністративну відповідальність, зокрема за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач заперечує факт вчинення ним інкримінованого правопорушення.

Натомість, факт порушення позивачем п. 8.4 г ПДР України, а саме порушення вимог дорожнього знаку 4.2 «рух праворуч» та здійснення руху прямо, перетнувши вузьку суцільну лінію, підтверджується матеріалами відеозапису.

Судом встановлено, що згідно з відеозаписом, наданим Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, який було здійснено на відеореєстратор автомобіля патрульної поліції та на нагрудні портативні камери поліцейських, позивач, виїжджаючи з ресторану «McDonald's», перед дорожнім знаком 4.2 «рух праворуч», перетнувши дорожню розмітку 1.1 «вузька суцільна лінія», здійснив рух прямо. Після закінчення маневру позивач одразу ж був зупинений працівниками поліції. У ході розмови працівник поліції роз`яснив причину зупинки, суть правопорушення, пояснив та вказав також, як мав позивач рухатися і де саме мав повернути праворуч, роз`яснив права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, строки на оскарження постанови та строки на сплату штрафу і наслідки його несплати у встановлений строк.

Розташування наказового дорожнього знаку 4.2 «рух праворуч» на виїзді з ресторану «McDonald's» по вул. Розумовській у м. Одеса підтверджується наявним в матеріалах справи викопіюванням зі схеми організації дорожнього руху на ділянці дороги за по вул. Розумовського в м. Одесі (а.с. 26), знімком з фото з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 25) та окремим відеозаписом, якому зафіксовано розташування дорожнього знаку та дорожню розмітку.

Дослідженням в сукупності усіх відео суд дійшов до переконання про обґрунтованість рішення поліцейського про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 статті 122 КУпАП, а саме те, що автомобіль Mercedes-Benz Slc 300 номерний знак НОМЕР_2 , яким керував позивач здійснив рух прямо, всупереч вимозі наказового дорожнього знаку 4.2 «рух праворуч».

Суд не вбачає підстав вважати, що інспектором порушено вимоги ст. 268 КУпАП, як зазначає про це позивач, так як у постанові, копію якої надав сам позивач, зазначено, що до постанови додається відеозапис 471480 (а.с. 8).

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду № 520/2261/19 від 25.06.2020 року, визначений статтею 77 КАС обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Таким чином, суд приходить до переконання, що працівник поліції діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а позивач у свою чергу не спростував доводи суб`єкта владних повноважень, а тому, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд, ухвалюючи рішення також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, п. 29).

Згідно з ч. 3 ст. 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог позивача, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, то розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.77,134,139,243-246,286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: інспектор УПП в Одеській області старший лейтенант поліції 2 батальйону, 2 роти Данільчук Вадим Михайлович, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАС № 7432225 від 31.07.2023 року залишити без задоволення.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАС № 7432225 від 31.07.2023 року інспектора УПП в Одеській області старшого лейтенанта поліції 2 батальйону, 2 роти Данільчука Вадим Михайлович про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за ч. 1 ст. 122 КУпАП залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду у відповідності до ст. 286 КАС України може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено 15.09.2023 року.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач Головне управління Національної поліції в Одеській області (, адреса: м. Одеса, вул. Єврейська 12)

Треті особи:

- інспектор УПП в Одеській області старший лейтенант поліції 2 батальйону, 2 роти Данільчук Вадим Михайлович (адреса: м. Одеса, вул. Академіка Корольова 5);

- Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (адреса: м Одеса, вул. Академіка Корольова 5)

Суддя Н.Д. Анісімова