Справа № 260/5061/22
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

18 вересня 2023 рокум. Ужгород№ 260/5061/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в особі представника адвоката Батрина Станіслава Віталійовича до Закарпатської обласної ради та Комунальної установи "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради про визнання протиправним рішення, -

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2022 року до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом звернулася Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в особі представника адвоката Батрина Станіслава Віталійовича (03057, м. Київ, вул. А. Цедіка 9, РНОКПП НОМЕР_2 ) до Закарпатської обласної ради (88000, Закарпатська область, місто Ужгород, площа Народна, 4, ) та Комунальної установи "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Ш. Петефі, 14, ), в якому, з врахуванням зміни предмету позову (ухвала Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання) (Т. 3 а.с.а.с. 52-54) просить: "1. Визнати протиправним та нечинним рішення Закарпатської обласної ради від 30.11.2017 № 985 "Про врегулювання окремих питань щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Закарпатської області", разом з Положенням про Комунальну установу "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради (з подальшими змінами та доповненнями), в частині положень щодо делегування Комунальній установі "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради повноважень органу, уповноваженого управляти майном спільної власності територіальних громад Закарпатської області, а саме: п. 7 рішення Закарпатської обласної ради від 30.11.2017 № 985; п. п. 1.8, 3.1, 3.2, 6.2 "Положення про Комунальну установу "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради", затвердженого рішенням Закарпатської обласної ради від 30.11.2017 № 985; 2. Визнати протиправним та нечинним положення про Комунальну установу "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради, затверджене рішенням Закарпатської обласної ради від № 1709 (з подальшими змінами та доповненнями) в частині положень щодо делегування Комунальній установі "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради повноважень органу, уповноваженого управляти майном спільної власності територіальних громад Закарпатської області, а саме: п. п. 1.7, 3.1, 3.2, 6.2 "Положення про Комунальну установу "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради", затвердженого рішенням Закарпатської обласної ради від 18.03.2020 № 1709; 3. Визнати протиправним та нечинним положення про Комунальну установу "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради, затверджене рішенням Закарпатської обласної ради від № 171 (з подальшими змінами та доповненнями) в частині положень щодо делегування Комунальній установі "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради повноважень органу, уповноваженого управляти майном спільної власності територіальних громад Закарпатської області, а саме: п. п. 1.7, 3.1, 3.2, 6.2 "Положення про Комунальну установу "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради", затвердженого рішенням Закарпатської обласної ради від 25.02.2021 № 171; 4. Визнати протиправним та нечинним положення про Комунальну установу "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради, затверджене рішенням Закарпатської обласної ради від 28.07.2022 № 647 (з подальшими змінами та доповненнями) в частині положень щодо делегування Комунальній установі "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради повноважень органу, уповноваженого управляти майном спільної власності територіальних громад Закарпатської області, а саме: п. п. 1.7, 3.1, 3.2, 6.2 "Положення про Комунальну установу "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради", затвердженого рішенням Закарпатської обласної ради від 28.07.2022 № 647.".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року даний позов був залишений без руху.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року дану позовну заяву було повернуто повернути позивачеві.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2023 року ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 5 грудня 2022 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

19 травня 2023 року вказана справа надійшла до Закарпатського окружного адміністративного суду, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі та справу передано на продовження розгляду судді Гаврилко С.Є..

24 травня 2023 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року було призначено судове засідання у даній справі в режимі відеоконференції.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 липня 2023 року було призначено судове засідання у даній справі в режимі відеоконференції.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання було прийнято до розгляду заяву представника позивача про зміну предмету позову у даній справі (Т. 3 а.с.а.с. 52-54).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року було закрито підготовче провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року у задоволенні заяв представника позивача було відмовлено.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року було поновлено судовий розгляд у даній справі та позовну заяву залишено без руху.

14 вересня 2023 року представником позивача на виконання вимог ухвали від 05 вересня 2023 року надано суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, відповідно до якої зазначив, що предметом оскарження позивач, визначає нормативно-правові акти у частині регламентації правовідносин, які виникли та існують безстроково з приводу наділення одним суб`єктом владних повноважень - Закарпатською обласною радою іншого суб`єкта, Комунальну устанвову "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради, власною виключною компетенцією щодо здійснення повноважень органу з управління майном територіальних громад області. Крім того, зазначив, що у липні 2022 року позивач дізналася про порушення своїх прав, з боку відповідача, оскільки строк звернення до суду пов`язується з конкретними негативними наслідками застосування акту у конкретних правовідносинах. Тобто, порушення права позивачки відбувалося не за фактом надсилання будь-якої кореспонденції від тих чи інших суб`єктів на адресу позивачки, яка не породжувала правові та фактичні наслідки, а тоді, коли діями відповідачів реально було порушене право, наслідки настали.

Вирішуючи питання про обґрунтованість клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 122 частин 1, 2, 3 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу зазначених положень процесуального закону слідує, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

Предметом спору в даній справі є, зокрема, рішення Закарпатської обласної ради від 30 листопада 2017 року за № 985. Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить зокрема, визнати протиправним та скасувати рішення Закарпатської обласної ради від 30 листопада 2017 року № 985 "Про врегулювання окремих питань щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Закарпатської області" разом з Положеннями про Комунальну установу "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради (з подальшими змінами та доповненнями), в частині положень щодо делегування Комунальній установі "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради повноважень органу, уповноваженого управляти майном спільної власності територіальних громад Закарпатської області, які в свою чергу затверджені рішеннями Закарпатської обласної ради в різні періоди.

Відповідно до статті 122 частини 2 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернувся до суду з даним позовом про оскарження рішення 22 листопада 2022 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року дану позовну заяву було повернуто повернути позивачеві з підстав пропуску строку звернення до суду із вказаним позовним вимогами.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2023 року ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 5 грудня 2022 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Разом з тим, суд зауважує, зокрема, що із претензією № 5 від 25 серпня 2021 року № 01.3-07/1263 щодо закінчення терміну дії Типового договору оренди приміщень, частини будівель, споруд та іншого окремого індивідуального визначеного майна об`єктів, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області від 12 січня 2007 року, та виникнення заборгованості у сумі 3600 (три тисячі шістсот гривень), (в порядку досудового врегулювання спору) Комунальна установа "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради, звернулася до позивача про зобов`язання сплатити заборгованість по договору оренди (Т. 2 а.с.а.с. 232-237).

ОСОБА_1 , листом від 10 вересня 2021 року звернулася до Комунальної установи "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради щодо укладення договору оренди комунального майна (Т. 2 а.с. 231).

Таким чином, судом встановлено, що починаючи з серпня 2021 року позивачу було відомо обставини щодо припинення в порядку реорганізації діяльності Комунального підприємства "Будинкоуправління адмінбудівель Закарпатської обласної ради" шляхом перетворення в Комунальну установу "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради і, відповідна, ця нова комунальна установа почала здійснювати надані їй спірним рішенням повноваження, зокрема, й щодо позивача.

Судом встановлено, що 30 грудня 2021 року до Господарського суду м. Києва із позовом звернулася Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в особі представника адвоката Батрина Станіслава Віталійовича до Закарпатської обласної ради та Комунальної установи "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради, Державного підприємства "Прозорро.Продажі", Приватного підприємства "Навіта", Товариства з обмеженою відповідальністю "Закупки.Пром.Уа" про визнання недійсними рішень, результатів аукціонів, договору оренди (Т. 2 а.с.а.с. 197-230).

Як вбачається із тексту вказаної позовної заяви, зокрема на її аркуші 4 міститься посилання на оскаржуване рішення у даній справі від 30 листопада 2017 року № 985 (Т. 2 а.с. 200).

Таким чином, враховуючи наведене, вказане свідчить про те що позивачу та її представнику 30 грудня 2021 року вже було відомо про існування оскаржуваного рішення.

Суд зауважує, що позивачем не наведено поважних підстав, які б унеможливили звернення його до суду в межах встановленого КАС України строку, починаючи принаймні з серпня 2021 року.

Разом з тим, 03 липня 2023 року представник позивача звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із заявою про зміну предмету позову у даній справі, яку протокольною ухвалою суду було прийнято до розгляду, в якій представник просив суд, зокрема визнати протиправними пункти 1.7, 3.1, 3.2, 6.2 "Положення про Комунальну установу "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради", затвердженого рішенням Закарпатської обласної ради від 18 березня 2020 року № 1709 (Т. 2 а.с.а.с. 51-73); Визнати протиправними пункти 1.7, 3.1, 3.2, 6.2 "Положення про Комунальну установу "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради", затвердженого рішенням Закарпатської обласної ради від 25 лютого 2021 року № 171 (Т. 3 а.с.а.с. 11-22); Визнати протиправним протиправними пункти 1.7, 3.1, 3.2, 6.2 "Положення про Комунальну установу "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради", затвердженого рішенням Закарпатської обласної ради від 28 липня 2022 року № 647 (Т. 3 а.с.а.с. 23-34).

Таким чином, позивач звернувся до суду з даним позовом про оскарження вказаних положень лише 03 липня 2023 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2023 року ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зокрема, у вказаній постанові зазначено, що питання дотримання позивачем строку на звернення до суду стосується визначення належності оскаржуваного рішення до нормативних актів чи актів індивідуальної дії, входить до предмета доказування та оцінки судом під час розгляду та вирішення цієї справи по суті, так як спірне.

З даного приводу судом зауважується, що на наслідками під час розгляду та вирішення цієї справи по суті, судом встановлено, наступне.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Залежно від компетенції органу, який прийняв документ, характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово.

Вказане випливає з Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2005 № 34/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 15.05.2013 № 883/5) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.04.2005 за № 381/10661, відповідно до якого, нормативно-правовий акт - офіційний документ, прийнятий уповноваженим на це суб`єктом нормотворення у визначеній законом формі та порядку, який встановлює норми права для неозначеного кола осіб і розрахований на неодноразове застосування.

Відповідно до статті 4 частини 1 пункту 18 КАС України нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

В свою чергу, індивідуальні акти стосуються конкретних осіб та їхніх відносин. Загальною рисою, яка відрізняє ці акти від нормативних, є їх правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їх конкретність, а саме чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративних правовідносин, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, індивідуальних питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами.

У відповідності до статті 242 частини 5 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так у справі № 712/8985/17 Верховний Суд висловив позицію, що перевіряючи обґрунтованість висновку судів першої та апеляційної інстанції про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду, Суд враховує сутність і ознаки нормативно-правового акту.

Для нормативно-правових актів притаманні такі характерні властивості, ознаки: приймається як у спосіб безпосереднього волевиявлення народу, так і уповноваженим на це органом за встановленою процедурою; містить загальнообов`язкові правила поведінки, легітимізовані людьми; розрахований на невизначене коло осіб та багаторазове застосування.

Суд зазначає, що дія нормативно-правового акту є постійною тривалий час і не обмежується його разовим застосуванням. Відповідно, чинним нормативно-правовим актом суб`єктивні права, свободи чи інтереси можуть порушуватися неодноразово, тобто постійно, упродовж усього часу чинності такого акту.

Тому, факт порушення прав, свобод чи інтересів, у разі дії чинного нормативно-правового акту, може мати триваючий характер. Оскільки чинний нормативно-правовий акт може обумовлювати триваюче порушення суб`єктивних прав, свобод чи інтересів, то, відповідно, строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи слід розраховувати від усього часу чинності (тривалості дії) нормативно-правового акту.

З даного приводу необхідно зазначити, що предметом спору в даній справі є рішення Закарпатської обласної ради від 30 листопада 2017 року № 985 "Про врегулювання окремих питань щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Закарпатської області", яким, зокрема було припинено в порядку реорганізації діяльність Комунального підприємства "Будинкоуправління адмінбудівель Закарпатської обласної ради" шляхом перетворення в його Комунальну установу "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради, а також оуркмі пункту Положення про цю Комунальну уставнову.

Оскаржуване рішення стосується припинення в порядку реорганізації діяльності Комунального підприємства "Будинкоуправління адмінбудівель Закарпатської обласної ради" і як наслідок шляхом перетворення в його Комунальну установу "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради.

Оскаржуване рішення Закарпатської обласної ради від 30 листопада 2017 року № 985, яким, зокрема було припинено в порядку реорганізації діяльність Комунального підприємства "Будинкоуправління адмінбудівель Закарпатської обласної ради" шляхом перетворення в його Комунальну установу "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради стосується лише відносин з організації припинення в порядку реорганізації діяльності Комунального підприємства "Будинкоуправління адмінбудівель Закарпатської обласної ради" шляхом перетворення в його Комунальну установу "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради, а відтак не містить ознак нормативно-правового акту та належить до розряду актів індивідуальної дії.

Разом з тим, суд не бере до уваги посилання представника позивача на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2023 року, щодо зазначення що порушення права позивача на користування приміщенням Аптеки № 29 відбулося у липні 2022 року, дня прийняття комісією з питань оренди майна спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст області утвореної наказом КУ від 27 липня 2020 року №54, оскільки апеляційним судом надавалась оцінка ухвали суду першої інстанції в частині висновків про те, що строк на оскарження вказаного Рішення №985 для позивача почався з дати з моменту його офіційного оприлюднення.

При цьому законодавець, зокрема виходить з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти. Суд зауважує, що як і на час постановлення ухвали суду першої інстанції про повернення позовної заяви, так і на час винесення постанови суду апеляційної інстанції, були відсутні вищенаведені докази, якими встановлено, що починаючи з серпня 2021 року та з 30 грудня 2021 року позивачу та її представнику було відомо про існування оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не наведено поважних підстав, які б унеможливили звернення його до суду в межах встановленого КАС України строку.

Обставини, на які посилається позивач, не свідчать про існування будь-яких об`єктивних перешкод у реалізації ним своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів.

Також, в постанові від 22 липня 2020 року у провадженні № К/9901/13509/20 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду звернув увагу, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Інститут строків у адміністративному процесі стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Таким чином, позивачем порушено строк звернення до суду, доказів на підтвердження поважності причин його пропуску не надано.

Оскільки позивач не навів будь-яких обставин і не надав відповідних доказів, які б свідчили про об`єктивну неможливість вчасного звернення до суду, суд не вбачає жодних належних підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду, та вважає наявним підстави для залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском шестимісячного строку звернення до суду із цим позовом.

Суд зазначає, що така позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року по справі № 520/2559/19 .

Окрім того, наявність законодавчо встановленого строку на звернення до суду не слід розглядати як обмеження права на судовий захист - законодавець в такий спосіб лише встановлює часові межі реалізації такого права.

З наведених положень КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Незнання про можливе порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися чи, як зазначає позивач, об`єктивне (необ`єктивне) сприйняття позивачем факту грубого невиконання відповідачем рішення суду, не вказує на поважність причин пропуску строку звернення до суду.

У публічно-правових відносинах строки особливо актуальні для оцінки правомірності поведінки суб`єктів з погляду на її своєчасність.

Відповідно до статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження ("Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Приписами статті 240 частини 1 пункту 7 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Відповідно до положень статті 171 частини 15 КАС України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Проаналізувавши подані позивачем матеріали, суд приходить до висновку, що вказані позивачем підстави пропуску строку на звернення до суду є неповажними.

Таким чином, оскільки позивачем у встановлений судом спосіб недоліки позовної заяви не усунуті, суд приходить висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до статті 240 частини 1 пункту 7 КАС України.

Керуючись статтями 122, 123, 171, 240, 248 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в особі представника адвоката Батрина Станіслава Віталійовича (03057, м. Київ, вул. А. Цедіка 9, РНОКПП НОМЕР_2 ) до Закарпатської обласної ради (88000, Закарпатська область, місто Ужгород, площа Народна, 4, ) та Комунальної установи "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Ш. Петефі, 14, ) про визнання протиправним рішення - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяС.Є. Гаврилко