Справа № 360/380/21
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

13 вересня 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/380/21

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Свергун І.О.,

за участі секретаря судового засідання Чепурової К.В.,

представника відповідача Карташової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2021 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Луганській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Луганській області), в якому позивач просить:

- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № 0-1219 від 18.02.2020 щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у розмірі 5288,86 за 2019 рік;

- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № 0-1219 від 18.02.2020 щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у розмірі 5309,73 за 2019 рік;

- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № 0-1219 від 18.02.2020 щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у розмірі 93088,78 за 2019 рік.

В обґрунтування позову зазначено, що 14.05.2020 позивач отримав спірні податкові повідомлення-рішення. Позивачу на праві власності належать три нежитлові приміщення. Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права підтверджується, що позивач є орендарем: земельної ділянки, кадастровий номер :09:004:0118 сільськогосподарського призначення, площею 14,4395 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Веселівської сільської ради Старобільського району Луганської області; земельної ділянки, кадастровий номер :09:004:0117 сільськогосподарського призначення, площею 16,6046 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Веселівської сільської ради Старобільського району Луганської області; земельної ділянки, кадастровий номер :09:004:0116 сільськогосподарського призначення, площею 12,645 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Веселівської сільської ради Старобільського району Луганської області.

Відповідно до довідки № 596 від 23.12.2020, виданої виконавчим комітетом Чмирівській сільської ради Старобільського району Луганської області, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з початку 2019 року по теперішній час, як сільськогосподарський виробник здійснює сільськогосподарську діяльність на території села Веселе Старобільського району Луганської області шляхом вирощення та реалізації сільськогосподарської продукції, пшениці, соняшнику, кукурудзи на земельних ділянках з цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, що свідчить фактично про здійснення особистого селянського господарства.

Також відповідно до копії Диплома молодшого спеціаліста серії НОМЕР_1 від 28 жовтня 2016 року позивач закінчив у 2016 році Відокремлений підрозділ Старобільського технікуму Луганського національного аграрного університету за спеціальністю Виробництво і переробка продукції рослинництва та здобув кваліфікацію агротехніка.

Відповідно до накладної № 97 від 13.03.2019 позивач на початку 2019 року здійснював закупівлю посадкового матеріалу насіння соняшнику Барбатті, кукурудзи ЛГ-3358 та гербіцид Атаман для посадки та вирощення сільськогосподарської продукції з метою подальшої її переробки.

Після збирання врожаю 2019 року надлишки сільськогосподарської продукції кукурудзи з поля були реалізовані ОСОБА_2 , про що свідчить копія договору купівлі-продажу сільськогосподарської продукції, кукурудзи від 29.10.2019, а насіння соняшнику було реалізовано на території ТОВ Ринок міста Старобільськ, що зможе підтвердити свідок ОСОБА_3 .

Вказані обставини достовірно свідчать про те що, позивач, як фізична особа, на території села Веселе Старобільського району Луганської області з початку 2019 року по теперішній час є сільськогосподарським товаровиробником та здійснює сільськогосподарську діяльність шляхом вирощення та реалізації сільськогосподарської продукції, кукурудзи та соняшнику.

Відповідно до Звітів технічне обстеження комплексу нежитлових будівель по АДРЕСА_2 нежитлові будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , головний корпус, літера А 1; головний корпус, літера В 1; адміністративний корпус, літера Б 1; навіс, літера М; котельна, літера К 1; газорозподільний пункт, літера 3 2; насосна, літера Д 1; насосна, літера Н 1, відповідають меті, способу та критерію здатності таких об`єктів слугувати цілям сільськогосподарського товарного виробництва та згідно ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 року, клас Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства мають код 1271, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, але в цілому будівлі знаходяться в технічному стані 3, не придатні до нормальної експлуатації.

Відповідно до акту обстеження нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , експертом будівельним II категорії, Бур`ян Сергієм Григоровичем кваліфікаційний сертифікат АЕ № 004454 від 14 грудня 2016 року, 13 грудня 2018 року проведено обстеження нежитлової будівлі, яка була знищена шляхом розбирання об`єкта нерухомого майна на будівельні матеріали, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , а саме об`єкта нежитлової нерухомості, нежитлової будівлі, загальною площею 1272,4 м2, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216, номер запису про право власності 28768223, дата державної реєстрації 06.11.2018, державний реєстратор Дудник Людмила Борисівна, Сватівська районна державна адміністрація Луганської області, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 144507297 від 08 листопада 2018 року, встановлено, що об`єкт нерухомого майна: нежитлова будівля, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , знищена повністю та відновленню не підлягає, з чим фактично припиняється право власності власника ОСОБА_1 .

Відповідно до акту обстеження нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , експертом будівельним II категорії, ОСОБА_4 кваліфікаційний сертифікат АЕ № 004454 від 14 грудня 2016 року, 13 грудня 2018 року проведено обстеження нежитлової будівлі, яка була знищена шляхом розбирання об`єкту нерухомого майна на будівельні матеріали, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , а саме об`єкта нежитлової нерухомості, нежитлової будівлі, загальною площею 1267,4 м2, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , та зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216, номер запису про право власності 28767517, дата державної реєстрації 06 листопада 2018, державний реєстратор Дудник Людмила Борисівна, Сватівська районна державна адміністрація Луганської області, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 144506422 від 08 листопада 2018 року, встановлено що об`єкт нерухомого майна: нежитлова будівля, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , знищена повністю та відновленню не підлягає, з чим фактично припиняється право власності власника ОСОБА_1 .

Підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України встановлено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктами оподаткування. Так, підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 у редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII, чинній станом на 2020 рік, визначено, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-000.

На думку позивача, застосування цієї норми передбачає наявність двох умов, перша з яких власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, а друга об`єкт нерухомості (будівля, споруда) віднесений до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018 000.

Позивач, як фізична особа, є сільськогосподарським товаровиробником, на якого поширюється пільга, передбачена підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України.

Нежитлові будівлі, розташовані за адресами: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_2 , фактично є нерухомістю сільськогосподарського товаровиробника.

Нежитлова будівля, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_1 на праві власності за вимогами ДК 018-2000 віднесена до класу (код 1271) "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", використовуються ним безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, як сільськогосподарським товаровиробником для зберігання сільськогосподарської продукції, а відтак, нерухомість за цією адресою не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в силу положень пункту "ж" підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України.

Позивач, не погодившись зі спірними податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся до суду з позовом.

Ухвалою суду від 25.01.2021 позовну заяву було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

25.01.2021 позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 29.01.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

16.02.2021 від Головного управління ДПС у Луганській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову з таких підстав.

Згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), зокрема, перебувають:

- нежитлова будівля, загальна площа 1267,4 кв. м ( АДРЕСА_3 );

- нежитлова будівля, загальна площа 1272,4 кв. м ( АДРЕСА_3 );

- нежитлова будівля, загальна площа 7435,8 кв. м ( АДРЕСА_2 ).

ГУ ДПС у Луганській області відповідно до п.п. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України в автоматичному режимі проведено розрахунок податку на нерухоме майно та сформовано позивачу наступні податкові повідомлення-рішення:

ППР № 0-1219 від 18.02.2020 на суму 5288,86 грн (податковий період 2019 рік), як власнику нежитлової будівлі площею 1267,4 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 ;

ППР № 0-1219 від 18.02.2020 на суму 5309,73 грн (податковий період 2019 рік), як власнику нежитлової будівлі площею 1272,4 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 ;

ППР № 0-1219 від 18.02.2020 на суму 93088,78 грн (податковий період 2019 рік), як власнику нежитлової будівлі площею 7435,8 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Щодо посилання позивача на підстави звільнення від оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, передбачені п.п. «ж» п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, відповідач зазначає таке.

Згідно зі внесеними змінами Законом України від 23.11.2018 № 2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» до Податкового кодексу України, п.п. «ж» п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПКУ визначає, що не є об`єктом оподаткування: будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Отже, законодавцем визначено вичерпні умови, за яких нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не є об`єктом оподаткування: 1) докази, які підтверджують віднесення будівель, споруд до відповідного класу ДК 018-2000; 2) власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником.

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно не можливо визначити, якому класу будівель згідно ДК 018-2000 відповідають нежитлові приміщення, які належать позивачу ОСОБА_1

ОСОБА_1 не надавав до контролюючого органу жодних документів, які б підтверджували, що належні йому нежитлові приміщення, розташовані на території с. Михайлівка та с. Варварівка Кремінського району, відносяться до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора ДК 018-2000, відповідно, у контролюючого органу були відсутні підстави для застосування пільг, передбачених п.п. «ж» п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України.

Твердження позивача про те, що належні йому нежитлові приміщення відносяться до класу 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, відповідач вважає незмістовними та передчасними.

Наданий позивачем звіт АН ПП «Ексбудсервіс» про технічне обстеження комплексу нежитлових будівель в с. Варварівка та с. Михайлівка Кремінського району Луганської області не є належним та підтверджуючим доказом щодо віднесення зазначених будівель до класу 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000. АН ПП «Ексбудсервіс» не має відповідних повноважень на визначення приналежності будівель та споруд до певного класу за ДК 018-2000.

Ведення Державного класифікатора будівель та споруд здійснює Державний науково-дослідний інститут автоматизованих систем в будівництві, який уповноважений видавати експертні висновки щодо встановлення приналежності будівлі.

Крім того, відповідно до наданого звіту АН ПП «Ексбудсервіс» зазначені нежитлові приміщення позивача перебувають у технічному стані, не придатному для нормальної експлуатації, тому вони не могли використовуватися у сільськогосподарській діяльності.

Посилання позивача на те, що він у 2019 році був сільськогосподарським товаровиробником, відповідач також вважає безпідставними й не підтвердженими належними доказами.

Так, протягом 2019 року ОСОБА_1 не мав можливості вирощувати сільськогосподарську продукцію, тому що набув право оренди земельних ділянок у листопаді 2019 року.

Враховуючи викладене, відповідач просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 22.02.2021 зупинено провадження у справі № 360/380/21 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 414/2722/20 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , Центру надання адміністративних послуг Кремінської районної державної адміністрації Луганської області про визнання дій органу місцевого самоврядування незаконними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 26.07.2023 поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 26.07.2023 здійснено заміну відповідача - Головного управління ДПС у Луганській області (ідентифікаційний код 43143746) на його правонаступника - Головне управління ДПС у Луганській області (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44082150).

Ухвалою суду від 16.08.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання позивач не прибув, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову з підстав, зазначених у відзиві.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив таке.

За даними реєстру платників податку на нерухоме майно інформаційно комунікаційної системи ДПС ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) є власником: нежитлової будівлі площею 1267,4 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , з 06.11.2018; нежитлової будівлі площею 1272,4 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , з 06.11.2018; нежитлового приміщення площею 7435,8 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з 28.09.2018.

Позивач є орендарем: земельної ділянки кадастровий номер :09:004:0118 сільськогосподарського призначення площею 14,4395 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Веселівської сільської ради Старобільського району Луганської області; земельної ділянки, кадастровий номер :09:004:0117 сільськогосподарського призначення площею 16,6046 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Веселівської сільської ради Старобільського району Луганської області; земельної ділянки кадастровий номер :09:004:0116 сільськогосподарського призначення площею 12,645 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Веселівської сільської ради Старобільського району Луганської області.

Згідно з довідкою № 596 від 23.12.2020, виданою виконавчим комітетом Чмирівській сільської ради Старобільського району Луганської області, позивач є сільськогосподарським виробником та з початку 2019 року по 23.12.2020 здійснює сільськогосподарську діяльність на території села Веселе Старобільського району Луганської області шляхом вирощення та реалізації сільськогосподарської продукції, пшениці, соняшнику, кукурудзи на земельних ділянках з цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до рішення Михайлівської селищної ради Кремінського району Луганської області від 29.06.2018 № 25/02 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2019 рік» встановлені ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб у розмірі 0,1% від розміру мінімальної заробітної плати за 1 кв. метр.

Відповідно до рішення Варварівської селищної ради Кремінського району Луганської області від 27.06.2018 № 37/2 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2019 рік» встановлені ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб у розмірі 0,3% від розміру мінімальної заробітної плати за 1 кв. метр.

Головним управлінням ДПС у Луганській області () відповідно до підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України (далі ПК України) в автоматичному режимі проведено розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості та сформовано позивачу податкові повідомлення-рішення:

№ 0-1219 від 18.02.2020 щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у розмірі 5288,86 грн за 2019 рік (податковий період), як власнику нежитлової будівлі загальною площею 1267,4 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 ;

№ 0-1219 від 18.02.2020 щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у розмірі 5309,73 грн за 2019 рік (податковий період), як власнику нежитлової будівлі загальною площею 1272,4 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 ;

№ 0-1219 від 18.02.2020 щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у розмірі 93088,78 грн за 2019 рік (податковий період), як власнику нежитлового приміщення загальною площею 7435,8 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Водночас рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 17 березня 2021 року у справі № 414/2722/20 позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , Центр надання адміністративних послуг Кремінської районної державної адміністрації Луганської області про визнання дій органу місцевого самоврядування незаконними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, визнано протиправним і скасовано запис про право власності № 32937208 від 19 серпня 2019 року на нерухоме майно нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_1 .

Вирішуючи спір по суті, суд керується таким.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платники податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України).

За приписами статті 30 ПК України податкова пільга - це передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктами оподаткування.

Так, підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Суд зауважує, що встановлена підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України пільга стосується сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

Підпунктом 14.1.76 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення - землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Відповідно до положень п.п.14.1.235 п. 14.1 ст. 14 ПК України, сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Тобто визначення «сільськогосподарський товаровиробник», яке міститься у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, застосовується для цілей глави розділу ХІV цього Кодексу «Спрощена система оподаткування, облік та звітність», тоді як в даному випадку йдеться про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (розділ ХІІ «Податок на майно»).

Відповідно до пунктів 5.2, 5.3 статті 5 ПК України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу. Інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Поняття «сільськогосподарський товаровиробник» також міститься у статті 1 Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років» від 18 січня 2001 року № 2238-III, під яким законодавець визначає фізичну або юридичну особу, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

З метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, законодавцем вживається також поняття «виробники сільськогосподарської продукції».

Так, згідно зі статтею 1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис»:

виробники сільськогосподарської продукції - це юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи - підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що поняття «сільськогосподарський товаровиробник» не суперечить його визначенню у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, яке, до того ж, має чітко обмежену сферу застосування. Як наслідок, для інших випадків мають бути застосовані субсидіарно норми інших законів у відповідності до положень пункту 5.3 статті 5 ПК України.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 26 листопада 2020 року (справа № 560/168/19).

На користь висновку про те, що положення пункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України є застосовними в тому числі й для фізичних осіб, свідчить і подальше законодавче уточнення правового регулювання.

Так, Законом України від 23 листопада 2018 року №2628-VIII підпункт «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України викладено в новій редакції, згідно з якою не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку. Тобто, законодавець уточнив з 1 січня 2019 року, що сільськогосподарським товаровиробником є як юридичні, так і фізичні особи.

Згідно з положеннями Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 року №507, будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства включають в себе будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та інше.

Водночас, продукція сільського господарства (сільськогосподарська продукція) - це продукція, що виробляється в сільському господарстві та відповідає кодам Державного класифікатора продукції та послуг (стаття 1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис»).

Тобто, будівлі та споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, віднесені до відповідного класу Державного класифікатора 018-2000, використовуються та належать фізичним особам, що займаються сільськогосподарською діяльністю, мають у володінні, користуванні чи розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин, не є об`єктами оподаткування згідно з пунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 04 березня 2021 року у справі № 500/2782/18.

Щодо податкових повідомлень-рішень № 0-1219 від 18.02.2020 щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у розмірі 5288,86 за 2019 рік, та № 0-1219 від 18.02.2020 щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у розмірі 5309,73 за 2019 рік, суд дійшов такого.

Позивач посилається, що нежитлові будівлі за адресами: АДРЕСА_3 , та: АДРЕСА_3 ; за вимогами ДК 018-2000 віднесені до класу (код 1271) «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства», що підтверджується Звітами, складеними АНПП «Ексбудсервіс», використовуються ним безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, як сільськогосподарським товаровиробником, для зберігання сільськогосподарської продукції, а відтак, нерухомість за цими адресами не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Так, згідно зі звітами щодо технічного обстеження нежитлових будівель за вказаними адресами ці будівлі відповідають меті, способу та критерію здатності такого об`єкта слугувати цілям сільськогосподарського товарного виробництва та згідно ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 року, клас «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» має код 1271, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, але в цілому знаходяться в технічному стані «3» не придатний до нормальної експлуатації; подальша експлуатація будівлі неможлива до відновлення його експлуатаційної придатності (проведення реконструкції).

Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що видавати експертні висновки щодо встановлення приналежності будівлі може лише Державний науково-дослідний інститут автоматизованих систем у будівництві, який веде Державний класифікатор будівель та споруд. Зазначений довід відповідача є необґрунтованим і безпідставним. Натомість повноваження АНПП «Ексбудсервіс» щодо складення відповідних звітів з технічних обстежень будівель підтверджуються відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо видів діяльності.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Агентство нерухомості Приватне підприємство «ЕКСБУДСЕРВІС» () зареєстровано 28.02.2003, дата запису: 16.02.2007, номер запису 0000504, види діяльності: 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах (основний); 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; 43.31 Штукатурні роботи; 43.32 Установлення столярних виробів; 43.33 Покриття підлоги й облицювання стін; 43.34 Малярні роботи та скління; 43.39 Інші роботи із завершення будівництва; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

За Податковим кодексом ( 2755-17 ) (ст. 14 пп. 14.1.85) інжиніринг - це надання послуг (виконання робіт) із складення технічних завдань, проектних пропозицій, проведення наукових досліджень і техніко-економічних обстежень, виконання інженерно-розвідувальних робіт з будівництва об`єктів, розроблення технічної документації, проектування та конструкторського опрацювання об`єктів техніки і технології, надання консультації та авторського нагляду під час монтажних та пусконалагоджувальних робіт, а також надання консультацій, пов`язаних із такими послугами (роботами).

Згідно з матеріалами справи експертом будівельним ІІ категорії Бур`яном С.Г. складено акти обстеження нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , та за адресою: АДРЕСА_3 , від 13.12.2018, згідно з якими нежитлові будівлі за казаними адресами знищені повністю і відновленню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 349 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право власності на майно припиняється в разі його знищення.

Отже, станом на 2019 рік нежитлові будівлі за адресами: АДРЕСА_3 , та за адресою: АДРЕСА_3 , не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідно до статті 266 ПК України.

Що стосується нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , суд зазначає, що рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 17 березня 2021 року у справі № 414/2722/20 позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , Центр надання адміністративних послуг Кремінської районної державної адміністрації Луганської області про визнання дій органу місцевого самоврядування незаконними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, визнано протиправним і скасовано запис про право власності № 32937208 від 19 серпня 2019 року на нерухоме майно нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_1 .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 520/12022/17, з посиланням на висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 08.12.2009, зазначено, що такий спосіб захисту (вимога про визнання акта нечинним), як випливає з системного аналізу статей 105, 162, 171 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15.12.2017), може стосуватися лише випадків оскарження нормативно-правових актів. Відмінність між встановленою судом незаконністю (протиправністю) актів індивідуальних та нормативно-правових є істотною і полягає, зокрема, у моменті втрати чинності такими актами. У разі визнання незаконним (протиправним) індивідуальний акт є таким, що не діє з моменту його прийняття, а нормативно-правовий, якщо інше не встановлено законом або не зазначено судом, втрачає чинність після набрання законної сили судовим рішенням.

У вищезазначеній постанові Великої Палати Верховного Суду процитовані й абзаци четвертий, п`ятий постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7, де судам, зокрема, роз`яснено, що визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.

Окрім цього, відповідно до висновків щодо застосування норм статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України у вищенаведеній редакції, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 9901/777/18, з огляду на положення пункту 1 частини другої статті 162 КАС (у цій же редакції) у разі визнання акта незаконним суд повинен скасувати його, якщо він є актом індивідуальної дії, або визнати нечинним, якщо він є нормативно-правовим актом, про що зазначити у резолютивній частині постанови.

Скасування акта суб`єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Визнання ж акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.

Таким чином, скасування акта суб`єкта владних повноважень (запису про право власності на нерухоме майно) спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

З огляду на вищевикладене суд доходить висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку з задоволенням позову судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1036,87 грн належать до стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління ДПС у Луганській області (вул. Енергетиків, 72, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44082150) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Луганській області № 0-1219 від 18.02.2020 щодо нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у розмірі 5288,86 грн (п`ять тисяч двісті вісімдесят вісім грн 86 коп.) за 2019 рік.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Луганській області № 0-1219 від 18.02.2020 щодо нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у розмірі 5309,73 грн (п`ять тисяч триста дев`ять грн 73 коп.) за 2019 рік.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Луганській області № 0-1219 від 18.02.2020 щодо нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у розмірі 93088,78 грн (дев`яносто три тисячі вісімдесят вісім грн 78 коп.) за 2019 рік.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1036,87 грн (одна тисяча тридцять шість грн 87 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 18 вересня 2023 року.

Суддя І.О. Свергун