Справа № 585/2061/23
Суддя: Цвєлодуб Г. О.
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/2061/23
Номер провадження 2-а/585/42/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Цвєлодуб Г.О.,

секретаря судового засідання Салій О.І.

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ГУ НП у Сумській області Безгинського Б.Г.,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни у режимі відеоконференцзвязку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ГУ НП в Сумській області, інспектора СРПП Роменського РВП ГУ НП в Сумській області Мироненка Романа Олександровича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № ЕАС07006087 від 17 травня 2023 року та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

22.05.2023 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, у якому просить суд скасувати постанову № ЕАС07006087 від 17.05.2023 інспектора сектору патрульної поліції Роменського РВП ГУНП в Сумській області Мироненка Р.О., якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП; стягнути на його користь з Роменського РВП ГУНП в Сумській області компенсацію моральної шкоди, завданої незаконними діями інспектора сектору патрульної поліції Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_2 , у сумі 25000,00 грн.

Позов мотивовано тим, що інспектором сектору патрульної поліції Роменського РВП ГУНП в Сумській області Мироненком Р.О. було притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 17.05.2023 року близько 12:00 год. в м. Ромни по бульвару Свободи, керуючи транспортним засобом Skoda Octavia н.з. НОМЕР_1 , він нібито здійснив зупинку в неналежному місці. Вважає вказану постанову незаконною, посилаючись на те, що йому раптово стало зле і він відразу зупинився, це сталося з боку пішохідного переходу. Відразу ж за ним під`їхали патрульні поліцейські Мироненко Р. та ОСОБА_3 , попросили надати документи, що він і зробив. На його спроби сказати їм, що йому стало зле вони не реагували. Він попросив їх викликати швидку допомогу, але вони проігнорували його прохання, зауваживши, що за хибний виклик швидкої передбачено штраф. Після складання постанови і на його чергове прохання, вони викликали швидку. По приїзду бригади екстреної медицини його оглянув лікар, зокрема виміряв тиск, який був підвищений і складав 94/162 та надав необхідну медичну допомогу. Постанову від інспектора він не отримав, натомість ознайомився з нею в додатку «Дія». Крім того, в результаті зазначеного інциденту, неправомірних дій інспекторів сектору реагування патрульної поліції, які спровокували гостру реакцію його організму на стрес, стан його здоров`я значно погіршився, 17.05.2023 року він звернувся до сімейного лікаря, який назначив йому медичний огляд та курс лікування. Він змушений був призупинити власну трудову діяльність, як фізична особа-підприємець з 17.05.2023 по 19.05.2023 включно, що відповідно спричинило фінансові втрати. Так, неправомірними діями інспектора ОСОБА_2 йому завдано моральної шкоди внаслідок душевних страждань, яких він зазнав та враховуючи загальне погіршення стану його здоровя, яке було спричинено невиконанням інспектором своїх обов`язків, а саме: не надання йому своєчасної медичної допомоги, ігноруванні прохань про виклик швидкої, незаконним притягненням 17.05.2023 року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а також через додаткові вимушені негативні зміни у способі життя (витрачання свого часу та коштів на оскарження дій співробітника патрульної поліції, консультації у лікарів та лікування) складає 25000,00 грн.

Ухвалою суду від 14.07.2023 року відкрито спрощене позовне провадження.

03.08.2023 року до суду надійшов відзив від представника ГУ НП в Сумській області, в якому просив відмовити в повному обсязі в задоволенні позову, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник ГУ НП в Сумській областіБезгинський Б.Г. у судовому засіданні заперечував проти позову, просив у задоволенні позову відмовити за його безпідставністю.

Інспектор СРПП Роменського РВП ГУ НП в Сумській області Мироненко Р.О. у судовому засіданні заперечив проти позову, вважав постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП винесену у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з дотриманням принципу рівності перед законом, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази по справі дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 17.05.2023 інспектором сектору патрульної поліції Роменського РВП ГУНП в Сумській області Мироненком Р.О. була винесена постанова № ЕАС07006087 відносно позивача ОСОБА_1 , в якій зазначено, що 17.05.2023 року близько 12:00 год. в м. Ромни по бульвару Свободи, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda Octavia н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку під бульваром, що розділяє транспортні потоки та де стоянка заборонена, чим порушив вимоги п.15.3 Правил дорожнього руху та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Диспозиція ч.1 ст.122КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно п. 15.3 Правил дорожнього руху, у населених пунктах зупинка і стоянка транспортних засобів дозволяються на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку (без трамвайних колій посередині) і не розділена розміткою 1.1, а також на лівому боці дороги з одностороннім рухом. Якщо дорога має бульвар або розділювальну смугу, зупинка і стоянка транспортних засобів біля них забороняються.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 1 ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У судовому засіданні був переглянутий диск з відеозаписом з нагрудної камери інспектора СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області Мироненка Р.О., з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda Octavia н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку під бульваром, що розділяє транспортні потоки та де стоянка заборонена, чим порушив вимоги п.15.3 Правил дорожнього руху. З відеозапису чітко видно, що водій ОСОБА_1 під час спілкування з інспектором перебував у задовільному фізичному стані, виходив з авто, шукав речі у багажнику, стоячи спілкувався з інспектором, а скарги на стан здоров`я почав виказувати вже після того, як йому було роз`яснено про складання постанови про адміністративне правопорушення.

Подані позивачем медичні довідки не підтверджують незадовільний стан здоров`я позивача на момент зупинки автомобіля, а також те, що останній до 17.05.2023 року мав будь-яке захворювання, наслідком якого могло бути запаморочення, втрата свідомості, дезорієнтація тощо, на чому наполягав позивач у суді.

Таким чином, судом встановлено, що постанова серії ЕАС07006087 від 17.05.2023 ґрунтується на достовірних доказах та підтверджує вчинення адміністративного правопорушення, тобто відповідачем було доведено правомірність оскаржуваного рішення.

Отже, вищевказаним доказом (відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції) спростовуються обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, щодо здійснення зупинки, де вона заборонена, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, судом встановлено, що процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення була дотриманою, дії відповідача, під час винесення постанови серія ЕАС07006087 від 17.05.2023 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП, були обґрунтованими, законними та правомірними.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 на законних підставах притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було. Тому відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з дотриманням вимог, передбачених ч. 3 ст. 2 КАС України.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 25000 грн., суд зазначає наступне.

Статтею 56 Конституції Україникожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Статтями 2, 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі - Закон) передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.

У статті 3 Закону визначено, що в наведених у статті цього Закону випадках громадянинові відшкодовується, зокрема, моральна шкода.

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зав`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного та психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру (частини п`ята, шоста статті 4 Закону).

У статтях 23, 1167 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Із змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 пов`язує завдання йому моральної шкоди із протиправним притягненням його до адміністративної відповідальності, що призвело до погіршення стану його здоров`я, яке було спричинено невиконанням інспектором своїх обов`язків, а саме: не надання йому своєчасної медичної допомоги, ігноруванні прохань про виклик швидкої, а також через додаткові вимушені негативні зміни у способі життя (витрачання свого часу та коштів на оскарження дій співробітника патрульної поліції, консультації у лікарів та лікування).

Однак, суд вважає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів завдання йому моральної шкоди відповідачем, а також з урахуванням того, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від вищевказаних вимог, у задоволенні яких судом відмовлено, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення моральної шкоди на користь позивача.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають та покладаються на нього.

На підставі викладеного, керуючисьст. ст. 2, 5-10, 72-77, 242-246, 257, 268-272, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУ НП в Сумській області, інспектора СРПП Роменського РВП ГУ НП в Сумській області Мироненка Романа Олександровича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № ЕАС07006087 від 17 травня 2023 року та стягнення моральної шкоди - відмовити

На підставі ч. 2 ст. 271 КАС України копії рішення невідкладно надіслати учасникам справи після виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ