Справа № 274/7527/22
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 274/7527/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Панкеєва Вікторія Анатоліївна

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

18 вересня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Полотнянка Ю.П. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердичівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа - Житомирський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Бердичівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа - Житомирський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправними рішення №4/787 від 12.10.2022 Бердичівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови у знятті з військового обліку, що має рішення Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області №1801.2-4243/1801.2.1-22 від 07.09.2022, відповідно до якого йому надано дозвіл на оформлення документів для виїзду за кордон на постійне проживання до Французької Республіки;

- зобов`язати Бердичівський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки зняти з військового обліку , відповідно до ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" та Рішення Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області №1801.2-4243/1801.2.1-22 від 07.09.2022.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02 травня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідач та третя особа направили на адресу апеляційного суду відзиви на апеляційну скаргу, в яких просять залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу - без задоволення, оскільки вважають, що судом вірно встановлені обставини справи та надано їх належну правову оцінку.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що рішенням Управлінням Державної міграційної служби України в Житомирській області від 07.09.2022 прийнято рішення про оформлення ОСОБА_1 документів для виїзду за кордон на постійне місце проживання до Французької Республіки. Строк дії рішення про оформлення документів для виїзду за кордон на постійне проживання становить шість місяців з дня його прийняття. Для оформлення документів для виходу за кордон на постійне проживання необхідно:

- зняти з реєстрації своє місце проживання в Україні;

- надати територіальному органу ДМС паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон для проставлення в них штампа про оформлення виїзду на постійне проживання.

Позивач звернувся до Бердичівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою про зняття з військового обліку у зв`язку з виїздом за кордон. До заяви долучений лист Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області від 07.09.2022 №1801.2-4243/1801.2.1-22.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , було надано відповідь від 12.10.2022 №4/787, у якій керівник Бердичівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки дозвіл на виїзд за межі території України для постійного місця проживання до Французької Республіки не надав.

Водночас повідомлено, що відповідно до ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" немає законних підстав для надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час загальної мобілізації. Також, враховуючи постанову військово-лікарської комісії Бердичівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, яка визнала ОСОБА_1 придатним до військової служби, позивач підлягає призову по загальній мобілізації.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем не надано дозвіл військовозобов`язаному ОСОБА_1 на зміну місця проживання під час дії правового режиму воєнного стану та під час проведення заходів загальної мобілізації, посилання позивача на рішення, відповідно до якого йому надано дозвіл на оформлення документів для виїзду за кордон на постійне місце проживання, суд вважає безпідставним.

Про наявність інших законних підстав для знаття позивача з військового обліку, позивач не зазначив та відповідно не надав належних та допустимих доказів такого.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється законом України 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі - Закон № 2232-XII).

Згідно з ч.2 ст.1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частиною 3 статті 1 Закону №2232-XII передбачено, що військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно із ч. 7 ст. 1 цього ж Закону, виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Згідно із ч.10 ст.1 цього ж Закону, громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання.

Згідно із ч.4 ст.37 цього ж Закону, у воєнний час забороняється виїзд призовників, військовозобов`язаних та резервістів з місця проживання без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України - без дозволу відповідного керівника).

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

На момент виникнення спірних правовідносин розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на військовому обліку у Бердичівському районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Згідно із п.2 ч.5 ст.37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", зняттю з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України:

2) з військового обліку військовозобов`язаних:

які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України до нового місця проживання;

які прийняті на службу до Національної поліції України, Служби судової охорони, Державного бюро розслідувань, Бюро економічної безпеки України, органів і підрозділів цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України;

які вибули на строк більше трьох місяців за межі України;

в інших випадках - за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України.

Суд першої інстанції обгрунтовано відхилив посилання позивача на те, що він підлягає зняттю з військового обліку, у зв`язку із тим, що відповідно до рішення Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, йому надано дозвіл на оформлення документів для виїзду за кордон на постійне місце проживання. В даному випадку, суд вірно взяв до уваги той факт, що відповідачем в межах повноважень та на підставі вимог закону не надано дозвіл позивачу на зміну місця проживання під час дії правового режиму воєнного стану та під час проведення заходів загальної мобілізації. При цьому, інших законних підстав для знаття позивача з військового обліку, позивач не зазначив та відповідно не надав належних та допустимих доказів.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги в оскаржуваній відповідачем частині, висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 травня 2023 року відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Житомирський окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 травня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Полотнянко Ю.П. Граб Л.С.