Справа № 380/17127/22
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/17127/22 пров. № А/857/9479/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

з участю секретаря судового засідання Вовка А. Ю..,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Павлій І. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2023 року (прийняте в м. Львові суддею Крутько О. В.,; складене в повному обсязі 08 травня 2023 року) в справі № 380/17127/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив:

- визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - ГУ НП у Львівській області) № 3065 від 24.10.2022 в частині застосування до нього дисциплінарного стягнення у формі догани (п. 6 наказу).

Позовні вимоги обґрунтовував (обґрунтовано) тим, що оскаржуваний наказ базується на загальному твердженні про невжиття ним належних заходів до встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, збирання та закріплення доказів, що мають значення для кримінального провадження під час здійснення досудового розслідування. Проте, відповідачем не визначено які саме заходи не вжиті ним під час здійснення досудового розслідування, що зумовило притягнення його до відповідальності.

Також покликається на порушення процедури витребування матеріалів кримінальних проваджень; що службове розслідування ініційоване особою, яка не наділена повноваженнями ініціювати проведення службового розслідування; що до складу дисциплінарної комісії неправомірно включено особу, завідомо зацікавлену у результатах службового розслідування ОСОБА_2 , оскільки саме за його рапортом, як працівника наділеного функціями контролю, призначалось службове розслідування. Крім того, службове розслідування проводили особи, не включені до складу дисциплінарної комісії.

Просить урахувати, що в досліджуваний період ним здійснювалось досудове розслідування також інших кримінальних проваджень, проводились слідчі дії, приймались рішення в порядку закриття кримінальних проваджень, які потребували часу виконання; також він залучався до несення служби, не пов`язаної з виконанням основних обов`язків.

Покликається й на те, що ні заявник, ні потерпілий, ні особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування у цих кримінальних провадженнях, не оскаржували бездіяльність дізнавача щодо несвоєчасного здійснення процесуальних дій, а також інших його рішень, дій чи бездіяльності; відсутні ухвали слідчого судді про визнання його бездіяльності незаконною (протиправною) чи про зобов`язання до вчинення ним дій (дії) в передбачені строки; відсутні скарги процесуальних керівників, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, начальник відділу дізнання ГУ НП у Львівській області не виносив постанови про відсторонення дізнавача від здійснення досудового розслідування у зв`язку з неефективністю.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2023 року позов задоволено.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило ГУ НП у Львівській області, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте без урахування фактичних обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідачем було дотримано вимог законодавства, які регулюють порядок проведення службового розслідування та накладення на позивача дисциплінарного стягнення. Факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку підтверджений належними доказами, а при визначенні виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому вказав, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, тому підстави для його скасування відсутні. Тому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

При цьому покликається на те, що судом першої інстанції вірно застосовано норми спеціального законодавства, зокрема Положення про організацію діяльності підрозділів дізнання органів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України №405 від 20.05.2020, яке регулює спірні правовідносини, а не Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, як про це помилково зазначає апелянт. Також зазначає про порушення порядку ініціювання службового розслідування, про відсутність права начальника відділу дізнання здійснювати виклики в межах службового розслідування та про безпідставність покликань відповідача на помилковість висновку суду приводу встановлення факту бездіяльності. Крім того, в матеріалах службового розслідування відсутні будь-які відомості, документи, які б свідчили про вчинення ним дисциплінарного проступку, окрім як цитування порушення.

У судовому засіданні представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги з аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити. Позивач, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 проходить службу в Національній поліції України з 2015 року; на займаній посаді старшого дізнавача відділу дізнання Львівського районного управління № 1 ГУ НП у Львівській області перебуває з грудня 2021 року; спеціальне звання - капітан поліції.

12.09.2022 до відділу дізнання ГУНП у Львівській області надійшла доповідна записка дізнавача відділу дізнання ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про неналежне досудове розслідування дізнавачами відділу дізнання Львівського районного управління поліції № 1 ГУ НП у Львівській області ряду кримінальних проваджень.

Наказом ГУ НП у Львівській області «Про призначення, проведення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» № 2600 від 15.09.2022 за фактами викладеними у доповідній записці дізнавача відділу дізнання ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 було призначене службове розслідування, проведення службового розслідування доручено дисциплінарній комісії у складі голови комісії заступника начальника відділу дізнання ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 , членів комісії дізнавача відділу дізнання ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , старшого дізнавача відділу дізнання ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , дізнавача відділу дізнання ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_5 , дізнавача відділу дізнання ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 .

За результатами проведеного службового розслідування 12.10.2022 складено висновок службового розслідування за фактами неналежного проведення службового розслідування у кримінальних провадженнях, досудове розслідування у котрих здійснюється відділом дізнання Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області, який затверджений 13.10.2022 т.в.о. начальника ГУ НП у Львівській області полковником поліції Р. Остроух.

У ході проведення службового розслідування в частині, що стосується позивача, встановлено, що старшим дізнавачем відділу дізнання Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_1 допущено грубе порушення службової дисципліни, зокрема основних обов`язків поліцейського, передбачених частиною першою статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статтею 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, що виразилось в недотриманні вимог статей 2, 9, 28, 40-1 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), пункту 2 розділу 2 та підпункту 2 пункту 3 розділу 5 Положення про організацію діяльності підрозділів дізнання органів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України № 405 від 20.05.2020 щодо повного, усебічного та неупередженого розслідування кримінальних проступків, зокрема порушення вимог статей 2, 9, 28, 92, 93, 284 КПК України, що проявилося у невжитті належних заходів до встановлення обставин вчинення правопорушення, збирання та закріплення доказів, що мають значення для кримінального провадження, під час здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0000555 від 31.03.2021, №0001987 від 17.08.2021, №0000023 від 27.05.2021, №0001291 від 30.06.2021, №0001724 від 14.06.2020.

Наказом ГУ НП у Львівській області № 3065 від 24.10.2022 «Про застосування дисциплінарних стягнень до працівників відділу дізнання Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області» за грубе порушення службової дисципліни застосовано до старшого дізнавача відділу дізнання Львівського районного управління № 1 ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 (0153521) дисциплінарне стягнення у виді догани.

Не погодившись із вказаним наказом, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що відповідач не довів обґрунтованість застосованого дисциплінарного стягнення співмірного із виявленим під час службового розслідування порушенням службової дисципліни позивачем, за яке передбачено можливість застосування більш м`якого дисциплінарного стягнення, визначеного частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту.

Тобто, під час застосування дисциплінарного стягнення до позивача відповідачем не дотримано балансу справедливої рівноваги.

Також, під час судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність оскаржуваного наказу прийнятого відносно позивача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з таких підстав.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Частиною першою статті 18 Закону № 580-VIII встановлено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною другою статті 19 Закону № 580-VIII передбачено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII було затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Статут), відповідно до статті 1 якого службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.

Статтею 11 Статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарний проступок, згідно зі статтею 12 Статуту, - протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно зі статтею 13 Статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Не дотримання службової дисципліни за змістом цих норм є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

За приписами статті 21 Статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Згідно зі статтею 14 Статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначено Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом МВС України 07.11.2018 № 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі - Порядок № 893).

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.05.2020 № 405 затверджено Положення про організацію діяльності підрозділів дізнання органів Національної поліції України (далі - Положення № 405), яким визначено основні завдання та функції підрозділів дізнання, повноваження керівників підрозділів дізнання, права і обов`язки дізнавачів, організацію діяльності працівників Управління дізнання та відділів (секторів) дізнання ГУНП, які виконують організаційно-методичні функції.

Відповідно до приписів пунктів 1, 3 розділу IV Положення № 405 начальник відділу (сектору) дізнання ГУНП:

- організовує здійснення підрозділом дізнання ГУНП досудового розслідування кримінальних проступків, віднесених до підслідності органів Національної поліції України;

- надає практичну і методичну допомогу підрозділам дізнання територіальних підрозділів поліції в організації їх діяльності, здійснює перевірку їх роботи; розробляє та вживає заходів з підвищення ефективності роботи дізнавачів, усуває наявні недоліки;

- викликає в установленому порядку до відділу (сектору) дізнання ГУНП для заслуховування стану досудового розслідування кримінальних проступків працівників дізнання територіальних підрозділів поліції.

Тобто, начальник відділу дізнання ГУНП у Львівській області наділений повноваженнями викликати свого підлеглого дізнавача для надання пояснень щодо стану досудового розслідування кримінальних проваджень.

Як зазначено судом першої інстанції, службове розслідування за фактами неналежного проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, досудове розслідування у котрих здійснюється відділом дізнання Львівського районного управління поліції № 1 ГУ НП у Львівській області, яке послужило підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, було призначено наказом начальника ГУ НП у Львівській області «Про призначення, проведення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» № 2600 від 15.09.2022.

Підставою для його призначення була службова записка дізнавача відділу дізнання ГУНП у Львівській області Гурковського Д. М., адресована заступнику начальника Головного управління начальнику слідчого управління ГУНП у Львівській області полковнику поліції Р. Сиймовському, якою повідомлено про не проведення слідчих (розшукових) дій у ряді кримінальних проваджень та не дотримання розумних строків досудового розслідування таких кримінальних провадженнях, порушення вимог статей 2, 9, 40-1 КПК України та підпунктом 2 пункту 3 Положення № 405.

З цього приводу суд першої інстанції вказав, що дізнавач відділу дізнання ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 з порушенням встановленого порядку витребував та дослідив кримінальні провадження, у яких здійснювалось досудове розслідування та не був уповноважений ініціювати службове розслідування щодо нього.

Заступник начальника відділу дізнання ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_8 та дізнавач відділу дізнання ГУ НП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_9 не були уповноважені на отримання таких матеріалів, оскільки у них були відсутні відповідний припис або план-завдання, що передбачено частиною десятою розділу ІІ Інструкції № 296, позаяк згідно з пунктом 1 абзацу першого розділу ІІ цієї Інструкції правом на витребування матеріалів кримінальних проваджень наділений начальник управління дізнання Національної поліції України, відділу (сектору) дізнання ГУНП, а відповідно до пункту 4 розділу 1 цього Положення перевірку стану та результатів діяльності підрозділів дізнання здійснюють в установленому порядку працівники підрозділів дізнання вищого рівня.

Проте, як зазначено вище, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

А підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (стаття 14 Статуту).

Встановлено, що наказом начальника ГУ НП у Львівській області О. Шляховського № 2600 від 15.09.2022 «Про призначення, проведення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» було призначене проведення службового розслідування на підставі доповідної записки на ім`я заступника начальника Головного управління - начальника слідчого управління ГУНП у Львівській області Р. Сиймовського, який є профільним заступником начальника ГУНП та здійснює контроль за діяльністю слідчих підрозділів та підрозділів дізнання в ГУНП у Львівській області, і в якій описано факти неналежного проведення досудового розслідування ряду кримінальних проваджень, яке здійснювалося працівниками відділу дізнання ЛРУП № 1 ГУПН у Львівській області.

Тобто, при призначенні проведення службового розслідування було дотримано норм законодавства і жодних порушень дотримання цієї процедури судом не встановлено.

З приводу покликань суду першої інстанції на те, що службове розслідування проводили особи, не включені до складу дисциплінарної комісії, а саме І. Вигінний, який був виконавцем запитів про надання інформації та викликів осіб у рамках службового розслідування, а. Підписантом цих викликів був начальник відділу дізнання ГУ НП у Львівській області, який не був членом дисциплінарної комісії, колегія суддів зауважує, що такі особи не брали безпосередньої участі в роботі дисциплінарної комісії, а відтак, вказане не може бути підставою для визнання неправомірності висновків службового розслідування, при тому, що ані суд, ні позивач не зазначили, як вказане вплинуло на результати роботи та висновки дисциплінарної комісії, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності.

Вказане відповідає правовим висновкам, висловленим Верховним Судом у постанові від 23.04.2020 у справі № 813/1790/18.

Також колегія суддів вважає безпідставними покликання позивача та суду першої інстанції на те, що ні заявник, ні потерпілий, ні особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування у цих кримінальних провадженнях, не оскаржували бездіяльність дізнавача щодо несвоєчасного здійснення процесуальних дій, а також інших його рішень, дій чи бездіяльності; відсутні ухвали слідчого судді про визнання його бездіяльності незаконною (протиправною) чи про зобов`язання до вчинення ним дій (дії) в передбачені строки; відсутні скарги процесуальних керівників, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, начальник відділу дізнання ГУ НП у Львівській області не виносив постанови про відсторонення дізнавача від здійснення досудового розслідування у зв`язку з неефективністю, позаяк відсутність зазначено вище не виключає наявність порушень, які були виявлені в ході службового розслідування та викладені у висновку такого розслідування від 12 жовтня 2022 року.

За результатами вивчення матеріалів кримінальних проваджень, встановлено, що досудове розслідування у кримінальних провадженнях здійснювалось на неналежному рівні, що призвело до недотримання розумних строків та невиконання завдань кримінального провадження, надалі це стало підставою для призначення службового розслідування, що підтверджено як безпосередньо висновком службового розслідування, так і скріншотами з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вказаних вище кримінальних проваджень.

Так, встановлено, що в кримінальному провадженні № 0000555 від 31.03.2021 досудове розслідування здійснювалося на неналежному рівні, зокрема у зв`язку із тим, що з 17.05.2021 по 29.07.2022 не проведено жодної слідчої чи процесуальної дії, місцезнаходження ОСОБА_10 не встановлювалося.

У кримінальному провадженні № 0001987 від 17.08.2021 не проводилися слідчі дії з моменту доручення проведення досудового розслідування дізнавачу В. Драгомирецькому. Відтак, не досліджено обставини події, на які вказує заявник, не встановлено обставини, які підлягають доказуванню, що призвело до неналежного досудового розслідування.

У період з 11.11.2021 слідчі дії у кримінальному провадженні № 0000023 від 27.05.2021, не проводилися, як результат - не встановлено усіх обставин, які підлягають доказуванню, не забезпечено виконання вказівок процесуального керівника від 02.06.2021. Також, повідомлення про початок досудового розслідування заступнику керівника Галицької окружної прокуратури датовано 27.05.2021, тоді як досудове розслідування В. Драгомирецькому доручено 28.05.2021. Також, доручення керівнику Львівського РУП № 1 П. Гарасиму датоване 07.05.2021, тоді як кримінальне провадження зареєстровано а на клопотанні про надання тимчасового доступу до речей та документів Львівського апеляційного суду відсутня дата складання такого клопотання - « » липня 2021 року».

Також, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001291 від 30.06.2021 проведене на неналежному рівні, не в повній мірі встановлено усі обставини скоєння кримінального проступку відносно ОСОБА_11 , якого не визнано в установленому порядку потерпілим та не вручено пам`ятку про його права та обов`язки. Крім того, згідно постанови про призначення судово-медичної експертизи, відносно ОСОБА_11 складено запитання на вирішення експерту, як щодо потерпілого, всупереч відсутності у матеріалах кримінального провадження необхідних процесуальних документів, які вказують на перебування такої особи у відповідному процесуальному статусі. Не встановлено й особу, яка вчинила правопорушення щодо ОСОБА_11 ; з часу реєстрації кримінального провадження не надано доручення щодо встановлення такої особи, свідків події. А з моменту прийняття старшим дізнавачем ВД Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області В. Драгомирецьким кримінального провадження до свого провадження, останнім не проведено жодної слідчої дії, не допитано заявника як потерпілого та не встановлено обставин, які підлягають доказуванню.

За наведених обставин встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001724 від 14.06.2020 проведено на неналежному рівні, не у повній мірі встановлено усі обставини скоєння кримінального проступку відносно ОСОБА_12 , якого не визнано в установленому порядку потерпілим та не вручено пам`ятку про його права та обов`язки. Крім цього, з моменту прийняття дізнавачем В. Драгомирецьким кримінального провадження до свого провадження - не проведено жодної слідчої дії, у період з 12.05.2021 по 28.07.2022 не встановлено наявності камер відеоспостереження, свідків, не допитано заявника як потерпілого.

За приписами частини першої статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування (частина п`ята статті 38 КПК України)

А відповідно до статей 28, 40 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами апелянта в тому, що наведене свідчить про порушення позивачем службової дисципліни, що виразилось у недотриманні ним основних обов`язків поліцейського, що виразилось в не дотриманні вимог КПК України, приписів Положення № 405 щодо повного, всебічного та неупередженого розслідування кримінальних проступків, зокрема порушення вимог статей 2, 9, 28, 92, 93, 284 КПК України, що проявилося у невжитті належних заходів для встановлення обставин вчинення правопорушень, збирання та закріплення доказів, що мають значення для кримінального провадження, та не дотримано розумних строків під час здійснення досудового розслідування у вказаних вище кримінальних провадженнях.

У рішенні від 30.01.2003 Конституційний суд України зазначив, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається в кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення й розслідування злочину/злочинів.

Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідності проведення експертиз та отримання висновків тощо.

Але за будь-яких обставин строк досудового слідства не повинен перевищувати меж необхідності.

Досудове слідство повинно бути закінчено у кожній справі без порушення права на справедливий судовий розгляд і права на ефективний засіб захисту, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Відтак, покликання позивача та суду першої інстанції, що допущені порушення та висновки дисциплінарної комісії про неналежне виконання позивачем своїх посадових обов`язків не підтверджені належними доказами і ґрунтуються лише на суб`єктивних твердженнях перевіряючих, колегія суддів вважає безпідставними і такими, що спростоване зазначеними вище доводами.

Також, у ході проведення службового розслідування позивач не повідомив про причини неналежного здійснення ним досудового розслідування у кримінальних провадженнях, які були предметом дослідження у службовому розслідуванні, та не навів жодних аргументів належного, на його думку, здійснення досудового розслідування зазначених кримінальних проваджень.

Відповідно до частин третьої, восьмої, дванадцятої статті 19 Статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами апелянта в тому, що при накладенні стягнення на позивача відповідачем було дотримано вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, враховано всі обставини, що мають значення для прийняття оскаржуваного наказу, а при визначенні виду стягнення враховано характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Зокрема, було враховано, що наказом ГУ НП у Львівській області від 02.07.2022 за № 1805, який за результатами судового оскарження був залишений без змін, позивач раніше притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни, що виразилось в недотриманні вимог статей 2, 9, 28, 40-1, 284 КПК України та наказу МВС України № 405 від 20.05.2020, у виді зауваження.

Також, члени дисциплінарної комісії критично оцінили позитивну характеристику безпосереднього керівника ОСОБА_1 з огляду на те, що характер вчиненого ним проступку, попередня поведінка позивача та його ставлення до служби, свідчили про протилежне.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову - визнання протиправним і скасування наказу ГУ НП у Львівській області № 3065 від 24.10.2022 в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у формі догани (п. 6 наказу), що має наслідком скасування рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2023 року в адміністративній справі № 380/17127/22 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 18 вересня 2023 року.