Справа № 280/5855/23
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року Справа № 280/5855/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу позовною заявою ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_1 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Центральної військово-лікарської комісії в Збройних Силах України (далі відповідач 1, ЦВЛК), військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_1 (далі відповідач 2), в якому позивач просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову, яка оформлена Довідкою, військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_1 від 28 квітня 2023 року, де позивача визнано придатним до військової частини;

визнати протиправною та скасувати постанову, яка оформлена листом, Центральної військово-лікарської комісії в Збройних Силах України від 23.06.2023 про відмову у призначенні повторного медичного огляду;

зобов`язати Центральну військово-лікарської комісії в Збройних Силах України направити позивача на повторний медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби з урахуванням фактичного стану здоров`я.

Ухвалою суду від 31.07.2023 відкрито спрощене (письмове) позовне провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з лютого 2022 року він перебуває на військовій службі у ВЧ НОМЕР_2 . Зазначає, що за результатами обстеження ВЛК при ВЧ НОМЕР_1 , відповідно до довідки від 28.04.2023, позивача визнано придатним до військової служби. Зазначає, що у зв`язку із незгодою із висновками ВЛК позивач звернувся зі скаргою до ЦВЛК, проте у задоволенні його скарги було відмовлено. Позивач з висновками відповідачів не погоджується та вважає, що придатність до військової служби повинна була визначатися індивідуально, чого зроблено не було, а на скарги позивача ніхто уваги не звертав та медичний огляд проведено поверхнево. Позивач вказує на те, що за час знаходження на військовій службі стан його здоров`я значно погіршився, у зв`язку з чим позивач не має змоги продовжувати проходження військової служби.

Відповідач ВЧ НОМЕР_1 проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що за направленням командира ВЧ НОМЕР_2 було проведено обстеження позивача за результатами якого, на підставі статей 23-в, 64-в, 78-в графи ІІ Розкладу хвороб, позивач був визнаний придатним до військової служби. Відповідач зазначає, що згідно статей 23-в, 64-в, 78-в графи ІІ Розкладу хвороб придатність до військової служби або обмежена придатність визначається індивідуально. Вказує, що відповідно до абзацу сьомого пункту 20.4 глави 20 розділу ІІ Положення, у воєнний час за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами ІІ, ІІІ, ВЛК приймає постанову «придатний до військової служби», за винятком статей 2-в, 4-в, 5-в, 12-в, 13-в, 14-в, 17-в, 21-в, 22-в. Відповідач вказує на те, що у зв`язку із діагностуванням ВЛК у позивача захворювань (травми) з помірним порушенням функцій органів та систем органів, яке відповідно до статей 23-в, 64-в, 78-в графи ІІ Розкладу хвороб додатку 1 до Положення передбачає прийняття постанови ВЛК про придатність або обмежену придатність до військової служби, при наявності інших захворювань, травм з незначним порушенням функцій органів та систем органів за якими позивач придатний до військової служби, за загальним станом здоров`я позивач був визнаний ВЛК придатним до військової служби. Вказує на те, що постанова ВЛК у формулюванні «Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку» приймається військово-лікарськими комісіями при діагностуванні захворювань (травм) із значним порушенням функцій органів та систем органів у відповідності до Розкладу хвороб. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач ЦВЛК проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що відповідачем у встановленому порядку була розглянута скарга ОСОБА_1 та за результатами її розгляду встановлено, що постанова ВЛК ВЧ НОМЕР_1 про ступінь придатності до військової служби прийнято вірно. Відповідач зазначає, що згідно наданих до заяви копій медичних документів, захворювань, які відповідно до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ зумовлюють непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку не вбачається, а відповідно підстави для скасування прийнятої постанови відсутні. З урахуванням викладеного у відзиві, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_2 .

28.04.2023 ВЛК при ВЧ НОМЕР_1 проведено медичний огляд старшого солдата ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_1 .

За результатами проведеного огляду встановлено діагноз:

«Вертеброгенна цервікалгія, люмбалгія з незначним порушенням функції.

Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

Поширений остеохондроз хребта, протрузії, грижі міжхребцевих дисків з незначним порушенням функції. Повна глухота ліворуч зі збереженням звукосприйняття праворуч (ШМ-5,0 м). Міопія ступенем в 1,0D обох очей.

Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби.

Застаріле пошкодження (2013) консолідований перелом акроміального кінця лівої ключиці зі зміщенням, застарілий вивих акроміального кінця лівої ключиці з незначним порушенням функції.

Травма, НІ, не пов`язана з проходженням військової служби.

Також, за результатами проведеного огляду, на підставі статей 23-в, 64-в, 78-в графи ІІ Розкладу хвороб, позивача визнано придатним до військової служби.

Не погодившись з висновком про придатність до військової служби, позивач звернувся до Центральної ВЛК зі скаргою, в якій просив скасувати постанову ВЛК при ВЧ НОМЕР_1 , а також провести його повторний медичний огляд на стан визначення придатності до військової служби.

Листом від 23.06.2023 №598/3191 скарга позивача була залишена без задоволення.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідачів, звернувся до суду з даними позовом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що за приписами статті 1 Закону України від 21.10.1993 №3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон України №3543-XII) мобілізація комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Цією ж статтею Закону України №3543-XII визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України», передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а відповідно під час розгляду справи застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок призову на військову службу по мобілізації в умовах воєнного стану.

Згідно ч.9 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Відповідно до частини 12 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується Міністерством оборони України та центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі Положення №402).

Відповідно до пункту 1.1 Розділу І Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно п.2.3.4 Розділу І Положення №402 ЦВЛК має право, серед іншого, оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи.

Відповідно до підпункту «б» пункту 6.1 глави 6 розділу ІІ Положення №402, направлення на медичний огляд проводиться: військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

Згідно пункту 6.4 глави 6 розділу ІІ Положення №402, у разі виявлення під час обстеження або лікування у військовому лікувальному закладі у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють у мирний час непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатність до військової служби у мирний час, обмежену придатність у воєнний час (пункти "а", "б" статей Розкладу хвороб, без індивідуальної оцінки), у воєнний час - непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника військового лікувального закладу на підставі подання начальника лікувального відділення, у якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис в історії хвороби (медичній книжці), який завіряється підписом начальника військового лікувального закладу.

Так, під час огляду позивача ВЛК було встановлено наявність у позивача захворювань за статтями 23-в, 64-в, 78-в Розкладу хвороб, тобто визначення стану здоров`я позивача проведено ВЛК.

В свою чергу, відповідно до пункту 20.4 глави 20 розділу ІІ Положення №402, у воєнний час за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає постанову «придатний до військової служби», за винятком статей 2-в, 4-в, 5-в, 12-в, 13-в, 14-в, 17-в, 21-в, 22-в.

За таких обставин, наявність захворювань за статтями 23-в, 64-в, 78-в Розкладу хвороб не є підставою для визнання військовослужбовця таким, що є непридатним до військової служби.

В свою чергу, суд зазначає, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби виходить за межі судового розгляду, оскільки є компетенцією медичних працівників та посадових осіб ВЛК.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах ВЕРХОВНОГО СУДУ по справах №820/5570/16 та №810/5009/18, яка враховується судом під час прийняття рішення у даній справі.

Більш того, суд зазначає, що позивачем до матеріалів справи не надано жодних документів, які б могли поставити під сумнів висновки ВЛК про придатність позивача до військової служби.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи вищезазначене, та керуючись ст.ст.2, 9, 139, 241-243, 254-262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (01133, м.Київ, вул.Госпітальна, буд.16, ), військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова