Справа № 260/2035/22
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

18 вересня 2023 рокум. Ужгород№ 260/2035/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Рейті С.І.

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Закарпатського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 в частині не вручення посвідчення про відрядження солдату ОСОБА_1 старшому стрільцю відділення контрдиверсійної боротьби відділення контрдиверсійної боротьби взводу контрдиверсійної боротьби роти контрдиверсійної боротьби в/ч НОМЕР_1 при відрядженні його до складу сил і засобів для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, з метою виконання службових (бойових) завдань у складі оперативного угрупування ІНФОРМАЦІЯ_1 оперативно-стратегічного угрупування військ ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до пп. 1.1 п. 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 88 від 25.04.2022 року (по стройовій частині) та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 ТРО АДРЕСА_1 видати посвідчення про відрядження ОСОБА_1 при відрядженні його до складу сил і засобів для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, з метою виконання службових (бойових) завдань у складі оперативного угрупування ІНФОРМАЦІЯ_1 оперативно-стратегічного угрупування військ ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до пп. 1.1 п. 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 88 від 25.04.2022 року (по стройовій частині).

Ухвалою судді Іванчулинець Д.В. від 17.06.2022 року відкрито провадження за даною позовною заявою та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Одночасно, вказаною ухвалою витребувано від Військової частини НОМЕР_1 Сил територіальної оборони України НОМЕР_2 ОБрТрО Регіонального управління Захід наступні докази: оригінали або належним чином завірені копії наказів про передислокацію (переміщення) ОСОБА_1 до зони бойових дій з місця постійної дислокації в АДРЕСА_1 ; оригінал або належним чином завірену копію розпорядження Командування сил Територіальної оборони ЗС України від 24.04.2022 року № 760/257/т та бойове розпорядження з ТРО угрупування військ ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24.04.2022 року № 346 ДСК.

Ухвалою від 14.04.2023 року задоволено заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Іванчулинець Д.В. в адміністративній справі № 260/2035/22 та справу передано до канцелярії суду для здійснення подальшого повторного автоматизованого розподілу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2023 року, справу передано на розгляду судді Рейті С.І.

Ухвалою від 26.04.2023 року справу прийнято до провадження суддею Рейті С.І.

Ухвалою від 29.06.2023 року повторно витребувано від відповідача докази, що були витребувані ухвалою від 17.06.2022 року.

04.07.2023 року до суду надійшов лист відповідача на виконання ухвали суду від 29.06.2023 року. Зі змісту останнього, повідомлено, що розпорядження Командування Сил територіальної оборони ЗС України від 24.04.2022 року №760/257/т та бойове розпорядження з територіальної оборони угрупування військ ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24.04.2022 року № 346дск, що витребовує суд, є розпорядчими актами з обмеженим доступом командування вищого рівня і у військовій частині НОМЕР_1 не зберігаються, отже, надати їх суду є неможливим.

Ухвалою суду від 06.07.2023 року витребувано від Командування Сил територіальної оборони ЗС України належним чином засвідчену копію розпорядження Командування Сил територіальної оборони ЗС України від 24.04.2022 року № 760/257/т та у Оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_3 належним чином засвідчену копію бойового розпорядження від 24.04.2022 року № 346 ДСК.

24.07.2023 року до суду надійшла заява т.в.о. начальника штабу заступника командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.07.2023 року, зі змісту якої, бойові розпорядження стосовно військовослужбовців військових частин Сил територіальної оборони командуванням оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_3 не видавались, відтак, оперативне командування ІНФОРМАЦІЯ_3 не є розпорядником вказаної в ухвалі інформації.

26.07.2023 року до суду від в/ч НОМЕР_3 надійшла витребувана ухвалою від 06.07.2023 року належним чином засвідчена копія бойового розпорядження від 24.04.2022 року № 346 ДСК.

29.08.2023 року позивачем подано до суду клопотання про витребування доказів для всебічного розгляду даної справи, а саме: у військової частини НОМЕР_1 копію посвідчення про відрядження оформленого в установленому порядку на ОСОБА_1 , на виконання Постанови КМУ № 105 від 20.02.2017 року, при відрядженні його наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 88 від 25.04.2022 року (по стройовій частині) та у в/ч НОМЕР_3 : бойове розпорядження з ТРО угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 24.04.2022 року № 346 ДСК.

Ухвалою суду від 29.08.2023 року витребувано, в тому числі, у Військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчену копію посвідчення про відрядження оформленого в установленому порядку на ОСОБА_1 , на виконання Постанови КМУ № 105 від 20.02.2017 року, при відрядженні його наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 88 від 25.04.2022 року (по стройовій частині).

04.09.2023 року до суду надійшла заява Військової частини НОМЕР_1 на виконання ухвали про витребування доказів, зі змісту якої, залучення позивача до виконання завдань в районі ведення воєнних (бойових) дій відбулося у відповідності до вимог Закону та на підставі розпорядження Командування Сил територіальної оборони ЗС України від 24.04.2022 №760/257/т, бойового розпорядження з територіальної оборони у групування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 24.04.2022 № 346дск.

На виконання розпорядчих актів вищих штабів було видано наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 25.04.2022 № 88 про вибуття частини в повному складі, в тому числі позивача, до складу сил і засобів для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, з метою виконання бойових завдань у складі оперативного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Відповідно до п.145 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, військовослужбовці можуть бути направлені у відрядження самостійно або у складі військового підрозділу з метою виконання обов`язків військової служби у складі військових частин, задіяних до ведення воєнних (бойових) дій, у тому числі в антитерористичних операціях. В розрізі Наказу відрядженням слід вважати переміщення військової частини НОМЕР_1 , передислокацію з пункту постійної дислокації до пункту (пунктів) тимчасової дислокації з метою виконання завдань у складі ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Отже, у відповідності до вимог наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.04.2022 №88 (міститься в матеріалах справи) відбулася передислокація особового складу з пункту постійної дислокації до пункту (пунктів) тимчасової дислокації з метою виконання завдань у складі ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з метою виконання бойових завдань, тому потреби у видачі посвідчень про відрядження для кожного окремого військовослужбовця частини в розрізі Інструкції не було.

При цьому, суд констатує, що 05.09.2023 року та 14.09.2023 року позивачем подано до суду аналогічні за змістом клопотання про повторне витребування доказів у військової частини НОМЕР_1 , а саме: належним чином засвідчену копію посвідчення про відрядження оформленого в установленому порядку щодо ОСОБА_1 .

Розглянувши клопотання позивача, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч. 1-4 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В свою чергу, суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, обставинам, викладеним у заяві відповідача на виконання ухвали суду від 29.08.2023 року, суд надасть належну оцінку при прийнятті рішення у справі, відповідно до вимог КАС України.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 45 КАС України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

Згідно з ч. 3 цієї ж статті якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

З урахуванням того, що позивачем 05.09.2023 року та 14.09.2023 року подано до суду ідентичні за змістом клопотання про витребування одних й тих самих доказів, суд визнає вказані дії зловживанням процесуальними правами та констатує про повернення клопотання про витребування доказів від 05.09.2023 року та 14.09.2023 року без розгляду та наголошує про недопущення зловживання процесуальними правами.

Суд зауважує на тому, що нормами КАС України передбачено право суду застосувати до учасників справи, які зловживають процесуальними правами, заходи процесуального впливу.

З огляду на що, суд попереджає ОСОБА_1 , що відповідно до частини 2 статті 149 КАС України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку неодноразового зловживання процесуальними правами.

Керуючись ст. ст. 1-4, 45, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів повернути без розгляду.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СуддяС.І. Рейті