Справа № 240/43880/21
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 111060000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі: судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправною та скасування вимоги.,
На обґрунтування свої позовних вимог зазначив, що до 2017 року займався підприємницькою діяльністю та сплачував відповідні податки, збори та інші обов`язкові платежі в порядку та у строки, визначені чинним законодавством України. Але з 3 кварталу 2017 року не здійснював будь-якої діяльності, як наслідок, доходів не отримував та звіти та декларації до контролюючого органу не подавав. Контролюючий орган, в свою чергу, жодних листів та вимог щодо наявності в нього заборгованості зі сплати податків, зборів чи інших обов`язкових платежів не надсилав З огляду на вказані обставини вважав, що будь-які зобов`язання перед Відповідачем, як фізичної особи-підприємця, відсутні.
Крім того Відповідачем порушено строки обчислення боргу зі сплати єдиного внеску, який мав бути зроблений в кінці календарного місяця (кварталу) у разі існування недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску, що свідчить про порушення податковим органом процедури, яка передує прийняттю вимоги про сплату боргу (недоїмки). На підставі викладеного просила задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.
Ухвалою від 21 листопада 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Через відділ документального забезпечення суду 06 грудня 2022 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. На обґрунтування якого зазначив, що не залежно від обраної системи оподаткування ФОП зобов`язаний нараховувати та сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - ЄСВ). Для ФОП на спрощеній системі оподаткування, базою нарахування ЄСВ є суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування ЄСВ, встановленої Законом №2464. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску, встановленої п.3 ч.1 ст.7 Закону №2464.
Органам ДПС України надано право формувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) на підставі облікових даних з інформаційної системи контролюючого органу. Наявність заборгованості зі сплати єдиного внеску та фінансових санкцій є самостійною підставою для направлення платникові вимоги про сплату недоїмки, без проведення додаткових перевірок.
Позивачем подано відповідь на відзив, відповідно до якої просить звернути увагу суду на те, що відповідач у відзив не заперечує та не спростовує того факту, що вимога про сплату боргу (недоїмки) з первинним періодом виникнення заборгованості з 19.10.2017 була сформована лише 24.02.2021.
Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.
Встановлено, що відповідно до реєстраційних даних картки особового рахунку автоматизованих інформаційних систем, ОСОБА_1 11.04.2011 було здійснено державну реєстрацію, як фізичної особи - підприємця (загальна система оподаткування).
За період з 01.01.2012 по 30.09.2019 - Позивачем обрано спрощену систему оподаткування (2-га група єдиного податку).
З 01.10.2019 - Позивач знову перейшов на загальну систему оподаткування.
- за липень - вересень 2017 року на суму 2112,00грн по терміну сплати 19.10.2017, які було частково самостійно сплачено відповідно до платіжних доручень №2801753SB від 22.09.2017 на суму 277,49грн, і №2990693SB від 20.11.2017 на суму 1408,00грн та зараховано у порядку календарної черговості їх виникнення відповідно до частини 6 ст.25 Закону №2464, отже недоїмка склала 426,51грн;
- за жовтень-грудень 2017 року на суму 2112,00грн, по терміну сплати 19.01.2018;
- за січень - березень 2018 року на суму 2457,18 грн, по терміну сплати 19.04.2018;
- за квітень - червень 2018 року на суму 2457,18 грн, по терміну сплати 19.07.2018;
- за липень - вересень 2018 року на суму 2457,18 грн, по терміну сплати 19.10.2018;
- за жовтень - грудень 2018 року на суму 2457,18грн, по терміну сплати 21.01.2019;
- за січень - березень 2019 року на суму 2754,18грн, по терміну сплати 19.04.2019;
- за квітень - червень 2019 року на суму 2754,18 грн, по терміну сплати 19.07.2019;
- за липень - вересень 2019 року на суму 2754,18 грн, по терміну сплати 21.10.2019;
- за жовтень - грудень 2019 року на суму 2754,18грн, по терміну сплати 20.01.2020.
Враховуючи зміни до Закону №2464, внесені Законами України від 17.03.2020 №533- IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», від 30.03.2020 №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» та від 13.05.2020 №591-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», в частині звільнення від нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску за березень, квітень та травень 2020 року ФОП ОСОБА_1 було централізовано нараховано єдиного внеску:
- за січень - лютий 2020 року на суму 2078,12 грн по терміну сплати 21.04.2020;
- за червень 2020 року на суму 1039,06 грн по терміну сплати 20.07.2020;
- за липень-вересень 2020 року на суму 3178,12 грн по терміну сплати 19.10.2020;
- за жовтень-листопад 2020 року на суму 2200,00грн по терміну сплати 19.01.2021.
Крім того, по інтегрованої картки платника за кодом бюджетної класифікації 71010000 «Єдиний внесок, нарахований роботодавцями на суми: заробітної плати, винагород за договорами ЦПХ, допомог по тимчасовій непрацездатності» обліковується заборгованість на загальну суму 6016,44 грн, яка виникла за рахунок самостійно нарахованого єдиного внеску відповідно до Додатку 4 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Мінфіну від 14.04.2015 №435 із змінами та доповненнями за період з липня 2017 року по березень 2018 року.
Не погоджуючись із нарахуванням єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Правовідносини щодо забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування підпадають під правове регулювання Закону України від 08.07.2010 №2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Закон №2464-VІ).
Відповідно до статті 1 Закону №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 6 Закону №2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону №2464-VІ, зокрема, абзацом 3 частини 8 зазначеної статті передбачено, що платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
Єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (пункт 3 частини першої статті 7 Закону №2464-VІ).
Відповідно до абзацу 2 пункту 2 частини першої статті 7 Закону №2464-VІ у разі, якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
Особи, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або за вислугу років, або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина п`ята статті 4 Закону №2464-VI).
Особи, зазначені у пунктах 4 і 5 частини першої цієї статті, які мають основне місце роботи або уклали гіг-контракт з резидентом Дія Сіті в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні", звільняються від сплати за себе єдиного внеску за місяці звітного періоду, за які роботодавцем (резидентом Дія Сіті) сплачено страховий внесок за таких осіб у розмірі не менше мінімального страхового внеску. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску за умови самостійного визначення ними бази нарахування за місяці звітного періоду, за які роботодавцем (резидентом Дія Сіті) сплачено страховий внесок за таких осіб у розмірі менше мінімального страхового внеску. Самостійно визначена такими особами база нарахування не може перевищувати максимальну величину бази нарахування єдиного внеску, встановлену цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (частина шоста статті 4 Закону №2464-VI).
Метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 27.11.2019 (справа №160/3114/19).
Наведене правове врегулювання дає підстави для висновку, що, з урахуванням особливостей форми діяльності осіб, які зареєстровані як фізичні особи-підприємці, проте фактично не здійснюють та не ведуть господарську діяльність та доходи не отримують, саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.
Отже, беручи до уваги факт наявності у позивача статуту фізичної особи - підприємця, суд вважає безпідставними та необґрунтованими доводи позивача щодо відсутності обов`язку сплати ЄСВ з підстави не здійснення підприємницької діяльності.
Крім того, сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464-VI є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.
Згідно з п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464-VI за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) сум єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків (з 01 січня 2015 року 20 відсотків) своєчасно не сплачених сум.
Одночасно на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (ч. 10 ст. 25 Закону № 2464-VI). Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно (ч. 13 ст. 25 Закону № 2464-VI).
Відповідно до ч. 15 ст. 25 Закону № 2464-VI рішення податкового органу про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом.
Згідно з пп. 2 п. 2 розділу VII Інструкції № 449, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних ІТС. При застосуванні штрафів, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за зазначені періоди (при цьому недоїмка за кожен такий період повинна бути повністю сплачена (погашена)).
При цьому, у випадках наявності податкового боргу на кожне перше число Місяця протягом двох послідовних кварталів законом передбачені Випадки анулювання платника ЕСВ (п.п. 298.2.3, п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України). Тобто у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої третьої груп вимог, встановлених главою І розділу XIV «Спеціальні податкові режими» Податкового кодексу України, має бути анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп, що проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акту перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.
З приводу надання чи повідомлення про виникнення боргу та вимогу про його сплату, позивачем отримано не було, що також є підтвердженням того, що жодної вимоги про порушення, чи виникнення боргу позивачу адресовано не було.
Платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у редакції з 01.01.2017).
Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у редакції з 01.01.2018).
Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату (ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов' язкове державне соціальне страхування»).
Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.
У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається): платникам, зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій): платникам, зазначеним у підпунктах 3. 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).
Під частковим зменшенням суми недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованості зі сплати фінансових санкцій) для цілей цього пункту вважається зменшення загальної суми боргу (недоїмки) з єдиного внеску, яка включає нараховані та несплачені суми єдиного внеску (фінансових санкцій) за останній календарний місяць, в якому відбулось таке зменшення.
З наведених законодавчих положень вбачається, що фізичні особи- підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування, зобов 'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року (у період з 01.01.2017) та єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (у період з 01.01.2018). У свою чергу, контролюючий орган надсилає (вручає) такій фізичній особі-підприємцю вимогу про сплату боргу (недоїмки) протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).
Натомість, контролюючий орган зобов`язаним був надіслати (вручити) позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій), але на протязі понад 20 років позивач не отримувала та не мала інформації про наявність боргу.
Проте, оскаржувана вимога була сформована до виконання лише 24.02.2021 року, що створило можливість для штучного нарощування боргу позивача, з огляду на несвоєчасність формування оскаржуваної вимоги з пропуском більш ніж тривалого строку.
Недотримання відповідачем строків прийняття відповідних рішень позбавило позивача можливості передбачити наслідки та позбавило, у випадку необхідності з належністю узгоджувати питання існування боргу, що як наслідок, призвело до покладення на мене (на позивача) надмірного тягара зі сплати єдиного внеску.
Судом встановлено, що вимогу від 24.02.2021 за №Ф4059-25 направлено на адресу реєстрації позивача згідно з відомостями Державного реєстру фізичних осіб платників податків: АДРЕСА_1 , засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яку позивачем отримано 21.09.2021
Згідно ч. 4 ст. 25 Закону №2464-УІ орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина - літера "ІО" (вимога до юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина - літера "У" (узгоджена вимога).
В третій частині літера "У" (інформація щодо узгодження вимоги) проставляється у разі надсилання:
платнику узгодженої вимоги внаслідок процедури оскарження;
вимоги до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства відповідно до цієї Інструкції.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.
Відповідно до абз. 2 п. 3 розділу VI Інструкції № 449: "податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках: - якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного соціального внеску; - якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій".
Так, контролюючим органом сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 24.02.2021 № Ф 4059-25 у розмірі 37 895,69 гривень, яку направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу реєстрації позивача.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до приписів ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 258, 262, 293, 295 КАС України, суд, -
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова