Справа № 147/1147/23
Суддя: Натальчук О. А.
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 147/1147/23
Провадження № 2-а/147/12/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Натальчук О.А.,

із секретарем Свистун А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

22.08.2023 до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серії ЕАТ №7557143 від 19.08.2023 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 19.08.2023 інспектор ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Ільницький С.М. постановою серії ЕАТ №7557143 притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн., а саме за те, що 19.08.2023 о 10:01 год. в смт Тростянець по вул.Соборна, 50, керуючи транспортним засобом Mercedes-Вenz Vito 115 CDI, номерний знак НОМЕР_1 , не здійснив вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» здійснив зупинку у зоні дії знаку. Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною, оскільки відсутні докази правопорушення, інспектором не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, чим порушено норми матеріального та процесуального права.

ОСОБА_1 просив скасувати постанову серії ЕАТ №7557143 від 19.08.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження у справі закрити. Також просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати у розмірі 536,80 грн.

Ухвалою судді від 22.08.2023 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

01.09.2023 ухвалою суду продовжено Головному управлінню Національної поліції у Вінницькій області строк для подачі відзиву на позовну заяву до 10.09.2023.

11.09.2023 засобами поштового зв`язку від Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, якому зазначено, що позов ОСОБА_1 є необґрунтованим та безпідставним. Стягнення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, накладено інспектором ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області у межах своїх повноважень і під час виконання службових обов`язків та були здійснені у відповідності до вимог чинного законодавства України та зафіксовані у постанові серії ЕАТ №7557143 від 19.08.2023. Також зазначено, що доказом того, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких посадова особа, особисто спостерігаючи порушення ПДР, встановлює наявність адміністративного правопорушення. Візуальне спостереження за дотримання ПДР працівниками органу Національної поліції можуть бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення. ГУНП зазначає, що обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення стверджується складеною постановою, із змісту якої чітко вбачає час і місце вчинення правопорушення, а також особу, яку притягнуто до відповідальності. Просили в задоволенні позову відмовити. До відзиву також було долучено DVD-диск із відеозаписом нагрудної камери працівника поліції від 19.08.2023.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Як вбачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАТ №7557143; дата розгляду 19.08.2023; місце розгляду справи смт Тростянець, вул.Соборна, 50; особа, яка розглядає справу інспектор ВП №2 Гайсинського РУП у Вінницькій області сержант поліції Ільніцкий С.М.; особа, щодо якої розглянута справа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення: 19.08.2023 о 10 год. 01 хв. в смт Тростянець по вул.Соборна, 50, водій, керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4 в ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Прийняте по справі рішення: застосовано штраф у розмірі 340 грн. Окрім того, в постанові зазначено правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження та вона містить відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. У п.7 постанови зазначено, до останньої додається відео (а.с.6).

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх працівників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі водіями транспортних засобів.

Отже, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Так, порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у випадку порушення правил зупинки, стоянки.

Згідно п. 15.1 ПДР України зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Заборонні знаки призначені для упорядкування руху транспортних засобів і пішоходів на окремих ділянках доріг шляхом введення або скасування певних обмежень у русі.

Знак 3.34 застосовується для заборони зупинки і стоянки транспортних засобів і встановлюється на тому боці дороги, на якому вводиться заборона.

Зона дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним.

Відповідно п. 1.10 ПДР зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Відповідно до знаку 3.34 «Зупинка заборонена» забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Як встановлено дослідженими по справі доказами, дійсно позивач ОСОБА_1 19.08.2023 в смт Тростянець по вул.Соборна, 50, керуючи транспортним засобом Mercedes-Вenz Vito 115 CDI, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та здійснив зупинку в зоні дії знаку.

Зазначені обставини беззаперечно підтверджені оглянутим судом відеозаписом події, яким є відеофіксація із нагрудної боді камери поліцейського.

У зв`язку з цим інспектором поліції 19.08.2023, безпосередньо після виявлення правопорушення, винесено постанову серії ЕАТ №7557143, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Також варто зазначити, що з відеозапису чітко видно, що інспектор поліції наглядним способом продемонстрував порушнику наявність знаку на ділянці дороги по вулиці Соборна в смт Тростянець. Наявність знаку ОСОБА_1 не спростував, а лише зазначив, що раніше даного знаку не було. Просив інспектора поліції застосувати до нього попередження, що свідчить про те, що позивач на момент вчинення правопорушення не заперечував порушення ним правил дорожнього руху. Заперечень щодо винесення постанови, не зазначав.

Вирішуючи питання щодо допустимості доказів, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Отже, доказами є які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Так, положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Залучений відповідачем до справи відеозапис містять інформацію щодо предмета доказування та в повній мірі відповідають вимогам ч.1 ст.72 КАС України, у зв`язку з чим є належними доказами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова серії ЕАТ №7557143 від 19.08.2023 в повній мірі відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Статтею 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху України, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, тому жодні правові підстави для скасування постанови відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, суд дійшов висновку, що постанова інспектора від 19.08.2023 серії ЕАТ №7557143 винесена на підставі та в межах повноважень, наданих інспектору, у спосіб, що передбачені Конституцію України та чинним законодавством України, за наявністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. При цьому зміст постанови відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КпАП України.

За таких обставин суд вважає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності правомірне, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

З урахуванням положень статті 139 КАС України, а також беручи до уваги те, що позовну заяву позивача залишено без задоволення, витрати позивача пов`язані зі сплатою судового збору слід залишити без відшкодування.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 77, 90, 139, 143, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовну ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, адреса: 21050, місто Вінниця, вулиця Театральна, будинок 10, .

Повний текст рішення складено 19.09.2023.

Суддя О.А. Натальчук