Справа № 359/4528/22
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 359/4528/22 Суддя (судді) першої інстанції: Яковлєва Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в місті Борисполі УПП у Київській області ДПП про скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А

Позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до Батальйону патрульної поліції в місті Борисполі УПП у Київській області ДПП, в якому просив скасувати постанову інспектора Батальйону патрульної поліції у місті Борисполі УПП у Київській області старшого лейтенанта поліції Петренко Д.С. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5593323 від 10.07.2022 щодо накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 510,00 грн і закрити справу.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2023 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що БПП в м.Бориспіль УПП у Київській області ДПП не може виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є відповідний орган, що відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 у справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 у справі №724/716/16-а, тобто позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подавав. В суді першої інстанції його позиція обґрунтовувалась тим, що ним не було скоєно адміністративного правопорушення та у відповідача відсутні будь-які докази, які б підтверджували порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подавав. В суді першої інстанції його позиція обґрунтовувалась тим, що позивач здійснив проїзд на заборонний сигнал світлофора, внаслідок чого його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, розгляд справи в суді першої інстанції в порядку спрощеного провадження, введення в Україні воєнного стану, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 10 липня 2022 року інспектором Батальйону патрульної поліції у місті Борисполі УПП у Київській області старшим лейтенантом поліції Петренко Д.С. винесено постанову серії ЕАР № 5593323 від 10.07.2022, відповідно до якої, 10.07.2022 о 13 год. 46 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи т.з. «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 за адресою : м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 37, проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.г ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, внаслідок чого його притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу в розмірі 510,00 грн (а.с.2).

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що стороною відповідача у даному випадку не доведено жодними доказами правомірність притягнення до адміністративної відповідальності позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Суд звертає увагу, що апеляційна скарга не містить обґрунтувань щодо невідповідності висновків суду першої інстанції в частині відсутності будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, натомість скаржник посилається виключно на те, що позов пред`явлено до неналежного відповідача.

відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Згідно із ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Пунктом 7-1 ч.2 ст.255 КУпАП передбачено, що у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-20 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Частиною 3 ст.288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених статтею 122 КУпАП, посадові особи відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу Національної поліції.

Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст.222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

При цьому, зміст ст.288 КУпАП щодо можливості оскаржити постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення не спростовує висновків суду про те, що відповідачем у таких справах є саме орган, а не посадова особа.

Вказані висновки викладені в постановах Верховного Суду від 26.12.2019 у справі № 724/716/16-а, від 17.06.2020 у справі № 127/6881/17, від 17.09.2020 у справі №742/2298/17, від 22.03.2021 у справі №629/1683/17, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Департамент патрульної поліції посилається на наведені вище висновки Верховного Суду, однак вони стосуються неможливості бути відповідачем у справі виключно посадової особи органу державної влади.

Натомість, в рамках даної справи відповідачем виступає не посадова особа, а саме орган державної влади (його структурний підрозділ) - Батальйон патрульної поліції в місті Борисполі УПП у Київській області ДПП, внаслідок чого у суду відсутні підстави вважати, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, оскільки саме в БПП в м.Бориспіль УПП у Київській області ДПП проходить службу інспектор Батальйону патрульної поліції у місті Борисполі УПП у Київській області старший лейтенант поліції Петренко Д.С., який виніс оскаржувану постанову серії ЕАР №5593323 від 10.07.2022.

Крім того, в суді першої інстанції саме представник Департаменту патрульної поліції Савонік Д.В. представляв інтереси відповідача на підставі довіреності від 22.12.2022 №18587/41/3/01-2022 (а.с.74), якою останньому надано повноваження представляти законні інтереси Департаменту патрульної поліції, його структурних підрозділів, територіальних (відокремлених) підрозділів та інтереси посадових осіб, зокрема, в судах при розгляді адміністративних справ.

Жодних обґрунтувань, що БПП в м.Бориспіль УПП у Київській області ДПП є неналежним відповідачем в рамках даної справи, Савонік Д.В., як представник Департаменту патрульної поліції та його структурного підрозділу (БПП в м.Бориспіль УПП у Київській області ДПП), або клопотань про заміну відповідача на належного, до суду першої інстанції не подавав.

Таким чином, з огляду на викладені норми права та наведені позиції Верховного Суду, колегія суддів доходить висновку, що БПП в м.Бориспіль УПП у Київській області ДПП є належним відповідачем у справі, як суб`єкт владних повноважень, в якому проходить службу інспектор Батальйону патрульної поліції у місті Борисполі УПП у Київській області старший лейтенант поліції Петренко Д.С., який виніс оскаржувану постанову серії ЕАР №5593323 від 10.07.2022.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують. При цьому, колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що апеляційна скарга не містить жодних обґрунтувань та рішення суду першої інстанції не оскаржувалось в частині висновків про недоведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та щодо протиправності спірної постанови серії ЕАР №5593323 від 10.07.2022, в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п.13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року №7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Текст постанови виготовлено 18 вересня 2023 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма