Справа № 380/17811/23
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2023 рокусправа № 380/17811/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» (79068, м. Львів, вул. Замарстинівська, 233 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області», у якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» від 19.12.2022 щодо відмови виготовити та надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на листопад 2019 року із зазначенням відомостей про доплату за науковий ступінь кандидата наук 15% від посадового окладу та доплату за вчене звання доцента 25% від посадового окладу;

- зобов`язати Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» виготовити та надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на листопад 2019 року із зазначенням відомостей про доплату за науковий ступінь кандидата наук 15% від посадового окладу та доплату за вчене звання доцента 25% від посадового окладу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у виданій відповідачем довідці у таких її складових як доплата за науковий ступінь, доплата за вчене звання та премія безпідставно було занижено величину в процентному виразі у кожній із зазначених складових. Застосування відповідачем положень підпунктів 5 і 6 пункту 5 постанови №988 при формуванні довідки призвело до зменшення доплат у відсотковому відношенні з 15% до 5% за науковий ступінь та з 25% до 5% за вчене звання. Вказує, що в жодному з нормативно-правових документів немає посилань на застосування даних норм до осіб, які вийшли на пенсію до прийняття Урядом вказаної постанови.

Ухвалою судді від 03 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень вказав, що на момент призначення позивачу пенсії діяла Постанова №1294, яка визначала доплату за науковий ступінь - 15% та доплату за вчене звання - 25%, однак на час проведення перерахунку пенсії (01.01.2016) діяли норми п. 5 Постанови КМУ №988, в яких, як зазначено вище, розмір доплат за науковий ступінь та вчене звання встановлено у розмірі - 5% посадового окладу кожна. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Всебічно дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992.

Згідно з дипломом кандидата наук серії НОМЕР_2 від 27 листопада 1996 року позивачу присуджено науковий ступінь кандидата технічних наук.

Відповідно до атестату доцента серії НОМЕР_3 від 20 червня 2002 року позивачу присвоєно вчене звання доцента кафедри інформатики та спеціальної техніки.

Позивач 29 червня 2023 року звернувся до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області» із заявою про підготовку та направлення до ГУ ПФУ у Львівській області оновленої довідки станом на листопад 2019 ро про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з зазначенням усіх видів грошового забезпечення із зазначенням доплати за науковий ступінь в розмірі 15% та доплати за вчене звання в розмірі 25%.

Державна установа «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області» листом від 20.07.23 року №33/34-2874 відмовило у виготовленні та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на листопад 2019 року, із включенням доплати за науковий ступінь кандидата наук у розмірі 15% посадового окладу та доплати за вчене звання доцента 25% посадового окладу.

Позивач, вважаючи протиправну бездіяльність відповідача щодо відмови в оформленні та направленні до пенсійного фонду оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII, з наступними змінами та доповненнями (далі Закон № 2011-XII), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї ж норми передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Як передбачено у ч.1 ст.2 Закону України «Про вищу освіту» від 16.07.2021 року №1556-VII, з наступними змінами та доповненнями (далі Закон №1556-VII), законодавство України про вищу освіту базується на Конституції України і складається із законів України "Про освіту", "Про наукову і науково-технічну діяльність", цього Закону та інших нормативно-правових актів, міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону № 1556-VII державні органи, до сфери управління яких належать вищі військові навчальні заклади (заклади вищої освіти із специфічними умовами навчання), військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, мають право своїми актами встановлювати особливі вимоги до: 1) управління відповідним вищим військовим навчальним закладом (закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання), військовим навчальним підрозділом закладу вищої освіти; 2) діяльності та повноважень вченої ради; 3) кандидатів на посади керівників відповідних вищих військових навчальних закладів (закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання), їх структурних підрозділів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти та порядку їх призначення; 4) практичної підготовки осіб, які навчаються у відповідних вищих військових навчальних закладах (закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання) чи військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти;5) порядку заміщення вакантних посад командування і науково-педагогічних працівників; 6) реалізації прав і обов`язків наукових і науково-педагогічних працівників та осіб, які навчаються у вищих військових навчальних закладах (закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання) чи військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 7) порядку відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення осіб, які навчаються у вищих військових навчальних закладах (закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання) чи військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 8) підготовки науково-педагогічних і наукових кадрів у військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти в аспірантурі (ад`юнктурі) та докторантурі відповідних закладів вищої освіти.

Враховуючи вказану норму суд вважає, що чинним законодавством передбачені певні особливості вищих військових навчальних закладів, зокрема, те, що державні органи, до сфери управління яких належать вищі військові навчальні заклади, можуть встановлювати своїми актами особливі вимоги до окремих сфер діяльності таких закладів, до яких, зокрема, не відноситься визначення матеріального забезпечення науково-педагогічних працівників.

У той же час основним нормативно-правовим актом, який регулює діяльність таких закладів та яким передбачено гарантії науково-педагогічним, науковим, педагогічним та іншим працівникам закладів вищої освіти, в тому числі щодо матеріально-фінансового забезпечення, є саме Закон № 1556-VII.

Відповідно до ч.2 ст.59 Закону №1556-VII науково-педагогічним, науковим і педагогічним працівникам закладів вищої освіти встановлюються доплати за науковий ступінь доктора філософії та доктора наук у розмірах відповідно 15 та 25 відсотків посадового окладу, а також за вчене звання доцент і старшого дослідника - 25 відсотків посадового окладу, професор - 33 відсотки від посадового окладу. Заклад вищої освіти може встановити більший розмір за рахунок власних надходжень.

Підпунктом 8 п. 2 розділу XV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1556-VII визначено, що після набрання чинності цим Законом науковий ступінь кандидата наук прирівнюється до наукового ступеня доктора філософії, а вчене звання старшого наукового співробітника - до вченого звання старшого дослідника.

Позивач є кандидатом наук, що сторонами не заперечується, а тому, у відповідності до підп.8 п.2 розділу XV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1556-VII, його науковий ступінь прирівнюється до ступеня доктора філософії.

Суд звертає увагу, що вказаним нормами чітко передбачено встановлення доплат за науковий ступінь та за вчене звання незалежно від того, чи є такий заклад вищим військовим навчальним закладом зі специфічними умовами навчання чи звичайним закладом вищої освіти.

Обґрунтовуючи правомірність встановлення Позивачу доплати за науковий ступінь кандидата наук та надбавки за вчене звання доцент у розмірі 5% кожна, Відповідач посилається на те, що грошове забезпечення позивача, як поліцейського Національної поліції визначається відповідно до норм постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» №988 від 11.11.2015, з наступними змінами та доповненнями (далі - Постанова №988).

Підпунктами 5, 6 пункту 5 Постанови №988 встановлено виплачувати доплату за науковий ступінь кандидата або доктора наук з відповідної спеціальності, якщо діяльність за профілем відповідає науковому ступеню, - у розмірі відповідно 5 і 10 відсотків посадового окладу, доплату за вчене звання у разі, коли особа займає посаду, що пов`язана з педагогічною або науковою діяльністю, і має вчене звання доцента (старшого наукового співробітника), - у розмірі 5, професора -10 відсотків посадового окладу.

З наявної в матеріалах справи довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №47 від 06.05.2021, що розміри доплат за науковий ступінь кандидата наук та вчене звання старшого наукового співробітника позивачу встановлено відповідно до підпунктів 5, 6 пункту 5 Постанови №988 - в розмірі 5% посадового окладу кожна.

Разом з цим, суд звертає увагу, що до спірних правовідносин до позивача як науково-педагогічного працівника вищого закладу, який прирівняний до військового мають застосовуватися приписи Закону № 1556-VII, яким, зокрема, встановлюються доплата за науковий ступінь у розмірах не менше ніж 15 відсотків посадового окладу, а також доплата за вчене звання наукового співробітника не менше 25 відсотків посадового окладу.

Те, що позивач є особою, яка за пенсійним законодавством прирівняний до військовослужбовця, та на нього поширюються правові гарантії передбачені Законом № 2011-XII, не нівелює його право на отримання доплат за науковий ступінь та за вчене звання в розмірах, що встановлені статтею 59 Закону № 1556-VII.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що при визначенні розмірів доплати за науковий ступінь кандидата наук позивачу слід застосовувати розмір 15% від посадового окладу та при визначенні доплати за вчене звання наукового співробітника - 25% від посадового окладу.

Що стосується посилань відповідача на те, що спеціальним законодавством, яким є Постанова №988, передбачено встановлення граничних розмірів надбавок, які підлягають нарахуванню та виплаті військовослужбовцям, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що спеціальним стосовно науково-педагогічних працівників, які проходять службу в вищих військових навчальних закладах зі специфічними умовами навчання, є саме нормативно правовий акт вищої юридичної сили Закон № 1556-VII.

Відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №47 від 06.05.2021 вбачається, що розміри доплат за науковий ступінь кандидата наук та вчене звання доцента Позивачу встановлено відповідно до підп. 5 та 6 п. 5 Постанови №988 - в розмірі 5% посадового окладу кожна.

Враховуючи викладені норми чинного законодавства та досліджені обставини, суд вважає, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у видачі та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки про його грошове забезпечення з урахуванням таких складових як доплата за науковий ступінь кандидата наук у розмірі 15% та доплата за вчене звання у розмірі 25%.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі №380/24050/21.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Щодо судового збору, то оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ст.139 КАС України, такий розподілу не підлягає.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» (79068, м. Львів, вул. Замарстинівська, 233 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» щодо відмови ОСОБА_1 у видачі довідки про грошове забезпечення із зазначенням у ній таких її складових як доплата за науковий ступінь кандидата наук - 15%, доплата за вчене звання доцента - 25%.

Зобов`язати Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» видати та направити у Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області для перерахунку пенсії ОСОБА_1 довідку про грошове забезпечення із зазначенням у ній таких її складових як доплата за науковий ступінь кандидата наук - 15%, доплата за вчене звання доцента - 25%.

Судові витрати зі сторін не стягуються.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБрильовський Роман Михайлович