Справа № 460/14472/21
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/14472/21 пров. № А/857/5503/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року, ухвалене суддею Недашківською К.М. у м.Рівне у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у справі №460/14472/21 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Рівненській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙТ ТОРГ" про застосування адміністративного арешту на рахунках, -

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2021 року позивач - Головне управління ДПС у Рівненській області звернувся до суду з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙТ ТОРГ", у якому просив застосувати арешт коштів на рахунках платника податків.

Позовні вимоги обґрунтовує наявністю передбачених ст. 94 ПК України підстав, а саме платник податків відмовився від допуску посадових осіб контролюючого органу для проведення перевірки.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що наказ №2129-п, який слугував підставою для проведення перевірки, визнаний протиправним та скасований у судовому порядку.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник покликається на те, що постанова Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 №89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» визнана протиправною та нечинною рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2022, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2022 року. Разом з тим, Верховний Суд задовольнив клопотання Кабінету Міністрів України про зупинення дії рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2022 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2022 року у справі №640/18314/21 до закінчення їх перегляду у касаційному порядку. Відтак зауважує, що Постанова КМУ №89 не скасована, не визнана протиправною чи такою, що не підлягає виконанню.

Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що наказом Головного управління ДПС у Рівненській області №2129-п від 20.10.2021 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Грейт Торг» () з питань правильні нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинах із ТОВ «Гросарі Трейд» () за травень 2020 року» призначена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейт Торг» з питань правильності нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Гросарі Трейд» за травень 2020 року; тривалістю 5 робочих днів з 21.10.2021.

На підставі Наказу №2129-п були сформовані направлення на перевірку від 20.10.2021 №3205/17-00-07-02 та №3206/17-00-07-02.

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що відповідач відмовив у допуску посадових осіб податкового органу до проведення документальної планової виїзної перевірки, про що інспекторами Головного ДПС у Рівненській області складено акт про відмову директором товариства в допуску до проведення позапланової перевірки ТОВ «Грейт Торг» від 22.10.2021 №487/17-00-07-02.

Керівником Головного управління ДПС у Рівненській області винесене Рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 22.10.2021.

У зв`язку з відмовою платника податків від допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган звернувся до суду з вимогою про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків ТОВ «Грейт Торг».

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведені норми визначають, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК України).

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення;

Статтею 75.1 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється у випадку, якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Згідно з п.94.1 ст.94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Згідно з п.п.94.2 ст.94 ПК України, арешт майна може бути застосований контролюючими органами лише за наявності обставин, вичерпній перелік яких наведено у пп.94.2.1 - 94.2.7 п.94.2 ст.94 ПК України, зокрема якщо з`ясовується одна з таких обставин: - платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; - фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; - платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; - відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; - відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; - платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; - платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу; - платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки)

Відповідно до п.94.3 ст.94 ПК України, арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків (п.94.4 ст.94 ПК України).

Пунктом 94.5 ст.94 ПК України передбачено, що арешт майна може бути повним або умовним. Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення (абз.2 п.94.5 ст.94 ПК України).

Відповідно до п.94.6 ст.94 ПК України, керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження. Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду. Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

Отже, арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду, зокрема, у зв`язку із відмовою платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Як уже зазначалось, документальна позапланова виїзна перевірка відповідача призначена наказом Головного управління ДПС у Рівненській області №2129-п від 20.10.2021 «Про проведення позапланової документальної перевірки ТзОВ «ГРЕЙТ ТОРГ» з питань правильності нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинах із ТзОВ «ГРОСАРІ ТРЕЙД» за травень 2020 року», який ТзОВ «ГРЕЙТ ТОРГ» було оскаржено у судовому порядку.

Судом першої інстанції вірно встановлено та враховано, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 06.04.2022 в адміністративній справі №460/14451/21 в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейт Торг» відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2022 у справі №460/14451/21, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейт Торг» задоволено; а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2022 року у справі № 460/14451/21 скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДПС у Рівненській області №2129-п від 20.10.2021 «Про проведення позапланової документальної перевірки ТзОВ «ГРЕЙТ ТОРГ» з питань правильності нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинах із ТзОВ «ГРОСАРІ ТРЕЙД» за травень 2020 року».

Згідно ч.1 ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Крім цього, частиною 4 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки наказ Головного ДПС у Рівненській області №2129-п від 20.10.2021 «Про проведення позапланової документальної перевірки ТзОВ «ГРЕЙТ ТОРГ» з питань правильності нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинах із ТзОВ «ГРОСАРІ ТРЕЙД» за травень 2020 року», на підставі якого проводилася документальна планова виїзна перевірка, до якої відповідач не допустив посадових осіб контролюючого органу, визнаний судом протиправним та скасований, у контролюючого органу були відсутні законні підстави для проведення такої перевірки.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що відмова ТзОВ «ГРЕЙТ ТОРГ» в допуску працівників контролюючого органу до проведення перевірки обґрунтовувалась саме протиправністю наказу №2129-п від 20.10.2021 про проведення перевірки.

Отже, доводи позивача щодо необхідності застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків відповідача є безпідставними та необгрунтованими.

Згідно статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд першої апеляційної інстанції поділяє висновки суду першої інстанції, що в задоволенні адміністративного позову ГУ ДПС у Рівненській області про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків слід відмовити.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду результат вирішення апеляційної скарги, характер спірних правовідносин та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Оскільки ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2023 року Головному управлінню ДПС у Рівненській області відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року у справі №460/14472/21 та на момент ухвалення судового рішення вказаним скаржником доказів сплати судового збору у визначеному законом розмірі на відповідні реквізити не надано, сума судового збору в розмірі 2724,00 грн підлягає стягненню з Головного управління ДПС у Рівненській області.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу розглянуто судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Керуючись статтями 242, 308, 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року у справі №460/14472/21 - без змін.

Стягнути з Головного управління ДПС у Рівнеській області (ЄДРПОУ ВП 44070166) до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Державної судової адміністрації України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2724,00 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний