Справа № 620/1979/22
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1979/22 Суддя (судді) першої інстанції: Ткаченко О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Собківа Я.М.

При секретарі: Масловській К.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо припинення виплати пенсії по інвалідності відповідно до ч. 2 та 9 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" з 01.09.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України поновити виплату пенсії по інвалідності відповідно до ч. 2 та 9 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" з 01.09.2021 року.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.04.2021 року за розпорядженням відповідача їй було призначено пенсію по інвалідності згідно частин 2 та 9 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» на період інвалідності до 31.03.2023 року включно. Проте, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 01.09.2021 року призупинив виплату пенсії по інвалідності, посилаючись на постанову Верховного Суду від 25.08.2021 року, якою скасовано постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.09.2021 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду 31.10.2017 року у справі № 751/2403/17, а дану справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Такі дії відповідача, які пов`язані з припиненням виплати пенсії з 01.09.2021 року, є протиправними та вчинені ним у порушення діючого законодавства України, оскільки постанова Верховного Суду від 25.08.2021 року про скасування рішень судів попередніх інстанцій, прийнятих у 2017 році, не може вважатися правовою підставою для припинення пенсійних виплат з 01.09.2021 року, оскільки інвалідність встановлена 12.03.2021 року, відповідно й пенсія призначалася після встановлення інвалідності.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року адміністративний позов - задоволено.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що у позивачки відповідно до довідки Чернігівської обласної прокуратури від 07.03.2023 року №15/3/2-224вих-23 станом на 01.09.2021 року наявний стаж роботи в органах прокуратури понад 10 років (14 років 6 місяців 2 дні). Разом з цим, підставою виникнення спірних правовідносин є присвоєння позивачці 2 групи інвалідності внаслідок загального захворювання строком до 12.03.2023 року, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААБ № 875861 від 12.03.2021 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Свої вимоги апелянт аргументує тим, що оскаржуване рішення прийнято з неповним та невірним з`ясуванням фактичних обставин справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування.

Апелянт зазначає, що Чернігівський окружний адміністративний суд не взяв до уваги висновки, викладені у постанові Верховного суду від 25.08.2021 року в справі №751/2403/17. Апелянт стверджує, що у цій справі Верховний суд дійшов висновку про неможливість визнати достовірним факт набуття позивачкою права на призначення пенсії по інвалідності у відповідності до положень Закону №1697-VII. Крім того, повідомляє, що при новому розгляді справи №751/2403/17 Чернігівським окружним адміністративним судом 14.12.2021 року ухвалено рішення, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2023 року, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відповлено.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, рішенням Чернігівської обласної медико-соціальної експертної комісії від 12.03.2021 року ОСОБА_1 присвоєно 2 групу інвалідності внаслідок загального захворювання строком до 12.03.2023 року, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААБ № 875861 (а.с.31).

Відповідно до довідки Чернігівської обласної прокуратури від 09.09.2021 року №27-646вих-21 вбачається, що позивачка працювала в органах прокуратури Чернігівської області з 01.03.2007 року по 19.08.2020 року включно. Стаж роботи в органах прокуратури становить 13 років 5 місяців 19 днів (а.с.20).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №72 від 12.04.2021 року ОСОБА_1 перераховано пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (а.с.32).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №72 від 26.11.2021 року виплату пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» призупинено з 01.09.2021 року згідно з постановою Верховного Суду від 25.08.2021 року по справі №751/2403/17 (а.с.49).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

До 15.07.2014 року спеціальним законом, який визначав права, принципи, підстави, механізм та умови призначення, перерахунку і виплати пенсії за вислугу років працівникам органів прокуратури був Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ).

З 15.07.2014 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VІІ (далі - Закон №1697-VІІ; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.

Статтею 15 Закону № 1697-VII передбачено, що прокурором органу прокуратури є: 1) Генеральний прокурор; 2) перший заступник Генерального прокурора; 3) заступник Генерального прокурора; 4) заступник Генерального прокурора - Головний військовий прокурор; 4 1) заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури; 5) керівник підрозділу Генеральної прокуратури України (у тому числі перший заступник та заступник Головного військового прокурора, керівник підрозділу Головної військової прокуратури на правах структурного підрозділу Генеральної прокуратури України); 6) заступник керівника підрозділу Генеральної прокуратури України (у тому числі Головної військової прокуратури та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на правах самостійних структурних підрозділів Генеральної прокуратури України); 7) прокурор Генеральної прокуратури України (у тому числі Головної військової прокуратури та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на правах самостійних структурних підрозділів Генеральної прокуратури України); 8) керівник регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); 9) перший заступник керівника регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); 10) заступник керівника регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); 11) керівник підрозділу регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); 12) заступник керівника підрозділу регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); 13) прокурор регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); 14) керівник місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої); 15) перший заступник керівника місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої); 16) заступник керівника місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої); 17) керівник підрозділу місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої); 18) заступник керівника підрозділу місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої); 19) прокурор місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої).

Згідно з ч. 9 ст. 86 Закону № 1697-VII прокурорам, визнаним особами з інвалідністю I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що під час вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для зарахування періодів роботи на посадах до прокурорського стажу, належить застосовувати норми законодавства, чинні на час роботи особи на відповідних посадах.

ОСОБА_1 працювала на посадах помічника прокурора та прокурором (а.с. 182-183):

- з 01.03.2007 року по 02.06.2007 року в.о. помічника прокурора Козелецького району Чернігівської області на час відпустки по вагітності і пологам основного працівника;

- з 03.06.2007 року по 15.07.2007 року в.о. помічника прокурора Козелецького району Чернігівської області на час відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років основного працівника;

- з 16.07.2007 року по 09.07.2009 року помічник прокурора Козелецького району Чернігівської області;

- з 10.07.2009 року по 24.01.2011 року помічник прокурора міста Чернігова Чернігівської області;

- з 25.01.2011 року по 05.06.2012 року старший помічник прокурора міста Чернігова Чернігівської області;

- з 06.06.2012 року по 25.03.2013 року старший прокурор прокуратури міста Чернігова Чернігівської області;

- з 26.03.2013 року по 29.01.2015 року прокурор відділу захисту прав і свобод дітей прокуратури Чернігівської області;

- з 30.01.2015 року по 25.06.2018 року прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Чернігівської області на час призову на військову службу на час мобілізації в особливий період основного працівника;

- з 26.06.2018 року по 13.12.2018 року прокурор з питань організаційно-методичної роботи відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури;

- з 14.12.2018 року по 19.08.2020 року прокурор відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що поширює свою діяльність на Чернігівську область, прокуратури Чернігівської області.

Разом з тим, ОСОБА_1 надавалася відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у періоди:

- з 12.07.2016 року по 25.06.2018 року включно (накази прокурора області від 12.07.2016 року № 424к та від 25.06.2018 року № 222к);

- з 02.07.2018 року по 13.12.2018 року включно (накази прокурора області від 27.06.2018 № 225к та від 14.12.2018 № 416к);

- з 17.12.2018 року по 11.05.2019 року включно (наказ прокурора області від 17.12.2018 року №418к).

Також у період з 13.05.2019 року по 06.11.2019 року включно ОСОБА_1 надавалася відпустка без збереження заробітної плати по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду (наказ прокурора області від 06.05.2019 року № 118к).

На момент прийняття позивача на роботу до органів прокуратури були чинними положення Закону №1789-ХІІ.

У ст. 46 Закону №1789-ХІІ були передбачені вимоги до осіб, які призначаються на посади прокурорів і слідчих.

Згідно із частинами 1, 2 цієї статті прокурорами і слідчими можуть призначатися громадяни України, які мають вищу юридичну освіту, необхідні ділові і моральні якості. Особи, які не мають досвіду практичної роботи за спеціальністю, проходять в органах прокуратури стажування строком до одного року. Порядок стажування визначається Генеральним прокурором України.

Особи, вперше призначені на посади помічників прокурорів, прокурорів управлінь, відділів, слідчих прокуратури, приймають "Присягу працівника прокуратури". Текст присяги затверджується Верховною Радою України. Процедура її прийняття визначається Генеральним прокурором України.

Статтею 56 Закону №1789-ХІІ надано роз`яснення поняття «прокурор», а саме під поняттям "прокурор" у статті 8, частині четвертій статті 9, частинах першій, другій, третій статті 12, частині першій статті 20, статтях 34, 35, 36, 44, 45, частинах першій, четвертій і шостій статті 46, частині першій статті 46-1, частині першій статті 47, статтях 48, 49, 50, 50-1, частині п`ятій статті 52 і статті 55 цього Закону слід розуміти: Генеральний прокурор України та його заступники, підпорядковані прокурори та їх заступники, старші помічники і помічники прокурора, начальники управлінь і відділів, їх заступники, старші прокурори і прокурори управлінь і відділів, які діють у межах своєї компетенції.

Відповідно до цієї ж норми (у редакції Закону України від 17.05.2012 року №4711-VI) під поняттям "прокурор" у статті 8, частині четвертій статті 9, частинах першій, другій, третій статті 12, частині першій статті 20, статтях 34, 35, 36, 44, 45, частинах першій, третій, п`ятій і сьомій статті 46, статті 46-1, статті 46-2, статтях 46-3, 46-4, частині першій статті 47, статтях 48, 48-1, 49, 50, 50-1 та 55 цього Закону слід розуміти: Генеральний прокурор України, перший заступник, заступники Генерального прокурора України, їх старші помічники та помічники, прокурори Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, спеціалізованих прокуратур (на правах обласних), їх перші заступники, заступники, міжрайонні прокурори, прокурори міст, районів, районів у містах та прирівняних до них спеціалізованих прокуратур, їх перші заступники і заступники, начальники головних управлінь, управлінь, відділів прокуратур, їх перші заступники, заступники, старші прокурори та прокурори прокуратур усіх рівнів, які діють у межах своєї компетенції.

Щодо посилання відповідача на постанову Верховного суду від 25.08.2021 року по справі №751/2403/17, якою скасовано постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.09.2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2017 року. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.09.2021 року справу №751/2403/17 передано до Чернігівського окружного адміністративного суду для розгляду за підсудністю.

Так, у даній справі ОСОБА_1 звернулась із такими позовними вимогами: - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у призначенні пенсії по інвалідності згідно з ч. 9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII; - зобов`язати призначити та здійснити виплату такої пенсії з моменту встановлення інвалідності, а саме, з 07.03.2017 року; - зобов`язати зарахувати до прокурорського стажу період роботи на посаді старшого помічника прокурора м. Чернігова з 20.05.2012 року по 05.06.2012 року; - зобов`язання зарахувати до вислуги років половину строку навчання на денній формі навчання в Одеській національній юридичній академії.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 року по справі №751/2403/17, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2023 року, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено (а.с.150-152).

Судами встановлено, що робота позивачки в органах прокуратури на посаді старшого помічника прокурора в період з 20.05.2012 року по 05.06.2012 року зараховується до загальної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років за статтею 86 Закону №1697-VII, однак ця посада не належить до прокурорських посад та не враховується у спеціальний стаж роботи в органах прокуратури на посадах прокурорів.

Відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку враховується виключно при визначенні чи достатній у особи час роботи на прокурорських посадах для призначення їй пенсії за вислугою років.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд уважає правильним висновок суду першої інстанції по справі №751/2403/17 про відсутність правових підстав для зарахування до стажу роботи позивачки на прокурорських посадах половини періоду її навчання в Одеській національній юридичній академії та старшим помічником прокурора м. Чернігів з 20.05.2012 по 05.06.2012, оскільки вказані посади та період не визначені ст. 15 Закону №1697-VII.

З огляду на наведене, законодавством, чинним як на час роботи позивача протягом спірного періоду так і на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії по інвалідності, посада «старший помічник прокурора» не охоплювалась поняттям «прокурор», визначення якого міститься у ст. 56 Закону №1789-ХІІ, і не відноситься до прокурорських посад, зазначених у ст. 15 Закону №1697-VII.

Однак, в даній справі, судом першої інстанції вірно встановлено, що після винесення рішення Головним управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 14.04.2017 року №3938, підстави якого оскаржені позивачкою в рамках справи №№751/2403/17, ОСОБА_1 продовжувала працювати в органах прокуратури до 19.08.2020 року.

Так, відповідно до довідки Чернігівської обласної прокуратури від 07.03.2023 року №15/3/2-224вих-23, не дивлячись на не зарахування роботи позивачки в органах прокуратури на посаді старшого помічника прокурора в період з 20.05.2012 року по 05.06.2012 року та відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, станом на 01.09.2021 року наявний стаж роботи в органах прокуратури понад 10 років (14 років 6 місяців 2 дні), що дає право на призначення та отримання пенсії по інвалідності.

ОСОБА_1 присвоєно 2 групу інвалідності внаслідок загального захворювання строком до 12.03.2023 року, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААБ № 875861 від 12.03.2021 року.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на поновлення виплати пенсії по інвалідності відповідно до ч.2 та 9 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" з 01.09.2021 року.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

З наведеного вище колегія суддів приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно ч.1 статті 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

За п.2 ч.5 статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 статті 263, п.2 ч.5 статті 328 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 19 вересня 2023 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Я.М. Собків