Справа № 160/3558/23
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2023-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2023 року Справа № 160/3558/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
23 лютого 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), додаткової винагороди в розмірі 144 516,13 грн. (сто сорок чотири тисячі п`ятсот шістнадцять гривень 13 коп.) за безпосередню участь в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, встановлену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, за період з 30 березня по 31 травня 2022 року, включно;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити мені, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), додаткову винагороду в розмірі 144 516,13 грн. (сто сорок чотири тисячі п`ятсот шістнадцять гривень 13 коп.) за безпосередню участь в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, встановлену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, за період з 30 березня по 31 травня 2022 року, включно.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в період з 30 березня по 31 травня 2022 року, в м. Курахове Донецької області, тобто, він приймав безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та отриманні збройної агресії, в загальній кількості 63 дні, однак всупереч діючому законодавству у вищевказаний період йому не нараховувалась та не виплачувалась додаткова винагорода у розмірі 100000 грн., передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Позивач вважає такі дії військової частини НОМЕР_1 протиправними та такими, що суперечать вимогам Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», що порушують його право на належне грошове забезпечення, тому просить задовольнити позов у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 року позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/3558/23 за цією позовною заявою, призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами з 03.04.2023 року у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
21.03.2023 року до канцелярії Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив військової частини НОМЕР_1 на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_1 дійсно проходить військову службу по контракту в 19 окремому мостовому батальйоні (військовій частині НОМЕР_1 ) НОМЕР_4 окремої бригади Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України. Дійсно, 30 березня 2022 року відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_4 окремої бригади позивач вибув до м. Курахово Донецької області для участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Під час виконання поставлених завдань особовий склад входив у підпорядкування оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та згідно наказу командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) від 30.04.2022 № 95 військовослужбовці 19 окремого мостового батальйону відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_4 окремої бригади прибули до складу сил та засобів в угрупуванні оперативно - тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які залучалися та брали безпосередню участь в угрупуванні об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації. Питання щодо виплати додаткової винагороди регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (зі змінами) (далі - Постанова), та окремим дорученням Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298 (далі - Окреме доручення).Так як військовослужбовці 19 окремого мостового батальйону відрядженні за бойовим розпорядженням командира НОМЕР_4 окремої бригади у складі 35 тактичної групи входили до складу сил та засобів угрупування оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » згідно періоду з 30 березня по 31 травня 2022 року підставою для нарахування та виплати додаткової винагороди є довідка за формою додатку №1 Окремого доручення, видана командиром угрупування оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». На момент звернення позивача до суду з позовною заявою на адресу 19 окремого мостового батальйону довідки на військовослужбовця, згідно додатку № 1 Окремого доручення, про участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії не надходило. Законодавство України не покладає на відповідача обов`язку здійснювати заходи щодо витребування довідок про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць у зв`язку з цим відсутня протиправна бездіяльність військової частини НОМЕР_1 . У разі надходження довідки про участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії додаткова винагорода Позивачу буде виплачено. Посилання позивачем на довідку від 14.05.2023 №121 виданою Військовою частиною НОМЕР_1 відповідач зазначає, що довідка долучена до матеріалів справи не є підставою для нарахування та виплати додаткової винагороди та не являється підтвердженням участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, так як вона не відповідає вимогам окремого доручення затвердженого Додатком 1 до телеграми та видана Військовою частиною НОМЕР_1 на підставі витягів по стройовій частині про вибуття у відрядження та прибуття, тому не може розглядатись складовою при формуванні Наказу про виплату додаткових винагородив додатків до нього. Так як військовослужбовці 19 окремого мостового батальйону відряджені за бойовим розпорядженням НОМЕР_4 окремої бригади у складі 35 тактичної групи входили до складу сил та засобів угрупування оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » згідно періоду з 30 березня по 31 травня 2022 року підставою для нарахування та виплати додаткової винагороди є довідка за формою додатку №1 Окремого доручення видана командиром угрупування оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та додаванням відповідного рапорту про участь кожного військовослужбовця участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Додаток №1 Окремого доручення. Таким чином вищезазначена довідка видана Військовою частиною НОМЕР_1 може слугувати виключно підтвердженням факту перебування у відрядженні та може бути пред`явленою за місцем вимоги.
03.04.2023 року позивачем на адресу суду засобами електронного зв`язку направлено відповідь на відзив, в якій висловлено позицію, аналогічну викладеній в позовній заяві, та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи, викладені в позовній заяві.
Крім того, 03.04.2023 року на адресу суду засобами електронного зв`язку, з наступним надходженням 10.04.2023 року оригіналів до канцелярії суду, надійшло клопотання від представника позивача адвоката Єрмолаєва Ю.А. про витребування доказів по адміністративній справі № 160/3558/23.
05.04.2023 року на адресу суду засобами електронного зв`язку від представника позивача адвоката Єрмолаєва Ю.А. надійшла заява про виправлення описки в клопотанні про витребування доказів по адміністративній справі № 160/3558/23.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року, клопотання представника позивача адвоката Єрмолаєва Юрія Анатолійовича про витребування доказів по адміністративній справі № 160/3558/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено частково та витребувано у відповідача - військової частини НОМЕР_1 наступні докази:
- завірену належним чином копію бойового розпорядження командира НОМЕР_4 окремої бригади №39/дск від 29.03.2022 року, згідно з яким 30.03.2022 р. майора ОСОБА_1 , командира 1 монтажного взводу монтажної роти, 19 окремого мостового батальйону (військової частини НОМЕР_1 ) НОМЕР_4 окремої бригади Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України, було направлено у відрядження до м. Курахове Донецької області, для виконання завдань по забезпеченню національної безпеки і оброни, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації;
-завірену належним чином копію бойового розпорядження командира НОМЕР_4 окремої бригади №57 від 31.05.2022 року, згідно з яким 31.05.2022 р. майор ОСОБА_1 , командир 1 монтажного взводу монтажної роти, 19 окремого мостового батальйону (військової частини НОМЕР_1 ) НОМЕР_4 окремої бригади Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України, 31.05.2022 р. прибув з відрядження з м. Курахове Донецької області, де виконував завдання по забезпеченню національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації;
-довідку про виплачену винагороду ОСОБА_1 за спірний період часу (з 30 березня по 31 травня 2022 року);
- пояснення щодо питання стосовно того, на підставі яких документів та яким конкретно суб`єктом владних повноважень здійснювалось нарахування та виплата грошового забезпечення ОСОБА_1 , у тому числі і додаткова винагорода в 30,000 гривень за спірний період часу (з 30 березня по 31 травня 2022 року).
01.05.2023 року на адресу суду від військової частини НОМЕР_1 надійшли докази, витребувані ухвалою суду від 12 квітня 2023 року.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що майор ОСОБА_1 дійсно проходить військову службу за контрактом в 19 окремому мостовому батальйоні (військовій частині НОМЕР_1 ) НОМЕР_4 окремої бригади Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України.
30 березня 2022 року відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_4 окремої бригади ОСОБА_1 вибув до м. Курахово Донецької області для участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Під час виконання поставлених завдань особовий склад входив у підпорядкування оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та згідно наказу командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) від 30.04.2022 № 95 військовослужбовці 19 окремого мостового батальйону відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_4 окремої бригади прибули до складу сил та засобів в угрупуванні оперативно- тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які залучалися та брали безпосередню участь в угрупуванні об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.
Згідно з витягом з наказу 19 окремого мостового батальйону від 30.03.2022 р. № 31 майор ОСОБА_1 , командир 1 монтажного взводу монтажної роти вибув у службове відрядження до м. Курахове Донецької області для виконання завдань по забезпеченню національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 р. «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» Курахівська міська територіальна громада віднесена до території, на якій ведуться (велися) бойові дії з24.02.2022 р. по теперешній час.
Згідно з витягом з наказу 19 окремого мостового батальйону від 31.05.2022 р. № 93 (по стройовій частині) майора ОСОБА_1 , командира 1 монтажного взводу монтажної роти вважати таким, що прибув з відрядження з м. Курахово Донецької області, який виконував завдання по забезпеченню національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації 31 травня 2022 року і приступив до виконання службових обов`язків.
Відповідно до посвідчення про відрядження №123 від 30.03.2022 р. майор ОСОБА_1 , командир 1 монтажного взводу монтажної роти вибув з в/ч НОМЕР_1 та прибув до АДРЕСА_1 30 березня 2022 р. для забезпечення безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, а також 31 травня 2022 р. вибув із м.Курахове та прибув до 19омб.
14.02.2023 військовою частиною НОМЕР_1 видано довідку № 121 майору ОСОБА_1 про те, що він дійсно в період з 30.03.2022 р. по 31.05.2022 р. брав участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російською федерацією проти України, перебуваючи в м. Курахово Донецької області Підстава: вибув на виконання завдання згідно бойового розпорядження командира НОМЕР_4 окремої бригади №39 ОКП-Дніпро від 29.03.2022, наказ командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) №95 від 30.04.2022р., наказ командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) №117 від 31.05.2022р., прибув до місця постійної дислокації згідно бойового розпорядження командира НОМЕР_4 окремої бригади №57 ОКП-Дніпро від 31.05.2022, посвідчення про відрядження №123 від 30.03.2022 р.
Відповідно до витягу з додатку 1 до наказу командира 19 окремого мостового батальйону від 05.04.2022 р. № 52, майору ОСОБА_1 встановлено виплатити 5806,45 грн.
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн., за безпосередню участь в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, встановлену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 за період з 30 березня по 31 травня 2022 року, включно, звернувся до суду із цим позовом .
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Згідно із положеннями частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).
Статтею 1 Закону №2011-XII передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів (частина перша статті 9 Закону № 2011-ХІІ).
Частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ обумовлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
За змістом статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
В подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався.
Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01.05.2023 № 254/2023 воєнний стан на території України продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, тобто 18 серпня 2023 року.
На виконання указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 (далі - Постанова №168).
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 2-1 Постанови №168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Пунктом 2 розділу І вказаного Порядку визначено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.
За змістом пункту 3 розділу І Порядку №260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Відповідно до пункту 17 розділу І Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Згідно із пунктом 2 рішення Міністра оборони України від 07 березня 2022 року № 48/1217, прийнятим у зв`язку з прийняттям Постанови КМУ № 168, з 24 лютого 2022 року на період дії воєнного стану належить виплачувати військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (крім тих, хто самовільно залишив військові частини або добровільно здався в полон):
2.1 за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оброни, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів), визначених рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України, додаткову винагороду в розмірі 100000 гривень у розрахунку на місяць (пропорційно часу участі у таких діях і заходах).
Порядок документального підтвердження (в умовах воєнного стану) безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а також підтвердження перебування військовослужбовців в районах проведення зазначених заходів затверджений Головнокомандувачем Збройних Сил України 06 березня 2022 року […];
Так, на момент коли виникли спірні правовідносини, було чинним рішення (телеграма) Міністра оборони України № 248/1298 від 25.03.2022 абзацом 3 пункту 3 якого встановлювалось, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:
1) бойовий наказ (бойове розпорядження);
2) журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
3) рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.
23.06.2022 з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінетом Міністрів України від 28.02.2022 р. №168, Міністром оборони України видано Окреме доручення від 23.06.2022 №912/з/29, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022.
За змістом пункту 1 Окремого доручення під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів» слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно із бойовим розпорядженням; завдань з ведення оперативної розвідки; бойових завдань з відбиття збройного нападу; виконання бойових завдань у районі ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей; з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп; з вогневого ураження повітряних цілей, з виявлення повітряних цілей; здійснення польотів у районах ведення дій, ведення повітряного бою; здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту; виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.
Відповідно до пункту 2 Окремого доручення на період дії воєнного стану військовослужбовцям встановлено виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:
100000 гривень військовослужбовцям, беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);
Абзацами 3, 4 пункту 3 Окремого доручення передбачено, що до документальне підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі:
бойового наказу (бойового розпорядження);
журналу бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
В цих наказах про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру 100000 гривень за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку № 3 до цього доручення).
У п.13 окремого доручення №912/з/29 зазначено, що вважати такими, що не застосовуються з 01.06.2022 телеграми Міністра оборони України (..) серед яких і 248/1298 від 25.03.2022 (...).
Згідно п.14 встановлено, що це доручення застосовувати з 01.06.2022.
Прийняття Міністром оборони України рішення від 25.03.2002 №248/1298 та розпорядження від 23.06.2022 №912/з/29 узгоджується з повноваженнями, визначеними пунктом 17 Порядку № 260, а тому відповідні рішення підлягають врахуванню при вирішення питання про виплату додаткової допомоги, передбаченої Постановою №168.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що передумовою для виплати військовослужбовцю додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень відповідно до постанови КМУ № 168, є надходження від керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, визначених Міністром оборони України документів на підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах.
З матеріалів даної справи встановлено, що Відповідач не заперечує факт безпосередньої участі Позивача у бойових діях в період з 30.03.2022 по 31.05.2022 та наявності у нього права на отримання додаткової винагороди відповідно до Постанови №168, а вказує про те, що підставою для направлення рапорту Позивача на доопрацювання слугувало те, що Позивача було відряджено до оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де Позивач і брав безпосередню участь у бойових діях в період з 30.03.2022 по 31.05.2022, однак оперативно-тактичне угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відповідну довідку не надало, що позбавило Відповідача можливості виплатити Позивачу додаткову винагороду згідно Постанови №168.
Також з матеріалів справи вбачається, зворотного позивачем не доведено, що відповідні документи від командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до Військової частини НОМЕР_1 не надходили.
Вказані обставини свідчать про те, що за відсутності довідки від оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », до якого було відряджено Позивача, за формою встановленою додатком №1 до телеграми №248/1298 від 25.03.2022, у Відповідача відсутні правові підстави для нарахування та виплати Позивачу додаткової винагороди, передбаченої п. 1 Постанови №168.
Водночас суд звертає увагу на те, що матеріали даної справи не містять доказів подання до Відповідача відповідної довідки від оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що, свідчить про передчасність позовних вимог ОСОБА_1 у цій справі.
Відтак, у відповідача не виник обов`язок по нарахуванню та виплаті майору ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень.
Помилковим є твердження позивача, що участь позивача у бойових діях підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 14.02.2023 № 121 відповідно до якої він дійсно в період з 30.03.2022 р. по 31.05.2022 р. брав участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російською федерацією проти України, перебуваючи в м. Курахово Донецької області (підстава: вибув на виконання завдання згідно бойового розпорядження командира НОМЕР_4 окремої бригади №39 ОКП-Дніпро від 29.03.2022, наказ командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) №95 від 30.04.2022р., наказ командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) №117 від 31.05.2022р., прибув до місця постійної дислокації згідно бойового розпорядження командира НОМЕР_4 окремої бригади №57 ОКП-Дніпро від 31.05.2022, посвідчення про відрядження №123 від 30.03.2022 р.), адже вказаний документ, так само як і накази, на які міститься посилання в довідці, не дають можливість встановити кількість днів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, що має суттєве значення для виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. на місяць, яка обчислюється пропорційно часу участі військовослужбовця в таких діях та заходах.
Відтак, правові підстави для задоволення позову відсутні.
При цьому суд звертає увагу, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, адже невиплата відповідної додаткової допомоги відбулася внаслідок неподання командиром оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » необхідних документів і така бездіяльність може бути оскаржена в судовому порядку.
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Керуючись ст. ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева