Справа № 161/9551/23
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 161/9551/23 пров. № А/857/13495/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 липня 2023 року про повернення позовної заяви (головуючий суддя Ковтуненко В.В., м. Луцьк) у справі № 161/9551/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

09.06.2023 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 липня 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у поновленні процесуального строку встановленого законом для звернення з адміністративним позовом до суду про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до ГУНП у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення повернуто позивачу.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, зазначив, що суд першої інстанції постановляючи спірну ухвалу від 06.07.2023 в справі №161/9551/23 не повністю з`ясував обставини, що мають значення при її постановленні, та не врахував наведені позивачем аргументи щодо поважності причин пропущення строку, а тому оскаржувана ухвала судді суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У відповідності до частини другої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

09 грудня 2022 року ОСОБА_1 повідомив на лінію 102 про вчинення ним у відношенні його матері злочину. По прибутті працівників поліції за місцем його проживання ОСОБА_1 повідомив, що ніяких злочинів не вчиняв та хизувався своєю обізнаністю щодо можливості поліцейських з цього приводу винести виключно постанову в справі про адміністративне правопорушення. Оскаржувана постанова була винесена в присутності ОСОБА_1 у відповідності до вимог чинного законодавства. Постанова була ОСОБА_1 отримана на місці.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КАС України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п. п. 4, 5, 8 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, згідно з ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватися відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Проте, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Так, відповідно до ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Як вбачається з матеріалів справи, 09 грудня 2023 року інспектором СРПП ВП № 3 Луцького РУП ГУНП у Волинській області Вітер В.В було винесено постанову серії ГАБІ № 296977 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП. Застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400,00 гривень.

Отже, у відповідності до положень статті 289 КУпАП строк звернення ОСОБА_1 до суду з позовною заявою щодо оскарження постанови серії ГАБІ № 296977 від 09 грудня 2022 року сплинув 19 грудня 2022 року. Такий строк безальтернативно обраховується з дня винесення постанови.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Колегія суддів зазначає, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись . Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Апеляційний суд вказує, що позивач пропустив десятиденний строк звернення до суду з позовною заявою, причини, зазначені в заяві про поновлення строку звернення до суду, не є поважними.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою у зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Разом з тим в апеляційній скарзі представник позивача вказує, що під час проходження військової служби позивач отримав захворювання, внаслідок чого здоров`я ОСОБА_1 значно погіршилося у зв`язку з чим позивач перебував на лікуванні з 31.05.2022 року по 19.08.2022 рік та був направлений на ВЛК на підставі зміни категорії придатності. У відповідності до свідоцтва про хворобу №56 військово-лікарської комісії ОСОБА_1 встановлено діагноз: шизофренія, параноїдна форма, маячні ідеї переслідування, вплив, оволодіння, стан терепавтичної ремісії. Захворювання пов`язане з проходженням військової служби. Таким чином, позивач страждає на захворювання, внаслідок якого є особою з інвалідністю II групи, що підтверджується довідкою МСЕК та ОСОБА_1 протипоказана робота з психоемоційним навантаженням, а тому на час виклику поліції позивач не усвідомлював протиправний характер своїх дій та не міг у повному обсязі керувати ними, що призвело до того, що ОСОБА_1 здійснив хибний виклик на лінію « 102». В травні 2023 року позивач отримав виклик державного виконавця Луцького відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про те, що в провадженні Луцького відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №71463461 від 05.04.2023 року з примусового виконання, а саме постанови №296977, що видана 09.12.2022 року Відділенням поліції №3 Луцького РУП ГУНП у Волинській області. На прохання ОСОБА_1 , його матір звернулася із заявою до Відділення поліції №3 Луцького РУП ГУНП у Волинській області для ознайомлення із матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Листом від 31.05.2023 року Відділення поліції №3 Луцького РУП ГУНП у Волинській області надано копію зазначеної постанови та роз`яснено, що надати копії відеозаписів із нагрудних відео-реєстраторів не являється за можливе, оскільки строк зберігання відеозаписів становить 30 діб. А тому дана постанова була отримана позивачем саме 31.05.2023 року, що є підставою для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Колегія суддів вважає, що причини пропущення строку звернення до суду, вказані у адміністративному позові, у поданому суду першої інстанції клопотанні про поновлення строків звернення до суду та в апеляційній скарзі не можна визнати поважними.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з ч. 5 ст. 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

За таких обставин, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 липня 2023 року у справі № 161/9551/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний