Справа № 607/15133/23
Суддя: Марциновська І. В.
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

19.09.2023 Справа №607/15133/23 Провадження № 2-а/607/296/2023

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Марциновської І.В.,

за участю: секретаря судового засідання Хавщ Я.А.,

представника позивача адвоката Кулини Н.В.,

представника відповідача Кондрат Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 31.07.2023 інспектором роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Погребняк А.В. винесена постанова серії ЕАС № 7430987 від 31.07.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Позивач зазначив, що 31.07.2023 перебував поблизу транспортного засобу на площадці для підвозу та розвантаження товарів магазину « SVOЇ », що знаходиться за адресою: бульвар Д.Галицького, 3 в м. Тернополі . Після спливу певного періоду часу на місце події прибули працівники патрульної поліції, які повідомили ОСОБА_1 про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, про що винесли оскаржувану постанову.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є безпідставним, необґрунтованим та незаконним. Зокрема, в оскаржуваній постанові вказано, що ОСОБА_1 порушив п. 15.10 Правил дорожнього руху. Проте вказаний пункт Правил дорожнього руху визначає одночасно декілька заборонених місць для стоянки транспортних засобів. Крім цього, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується «здійснення зупинки на тротуарі», в той час як вимоги п. 15.10 Правил дорожнього руху регулюють правила стоянки транспортних засобів. Вказані обставини позбавляють позивача можливості зрозуміти суть інкримінованого йому правопорушення.

Крім цього, позивач вказав, що зупинка транспортного засобу відбулась на площадці для підвозу та розвантаження товарів магазину «SVOЇ», власником якого є дружина позивача та де неодноразово впродовж тривалого часу здійснюється розвантаження товарів до приміщення магазину. Більше того позивач вважає помилковим твердження, що зупинка була здійснена на тротуарі, оскільки на такому місці велися лише будівельні роботи, а тому відсутні беззаперечні підстави вважати, що ця ділянка буде саме тротуаром. Також позивачу було відмовлено у написанні пояснень, які останній мав право написати у п. 8 оскаржуваної постанови. Крім цього, розгляд справи відносно ОСОБА_1 відповідно до оскаржуваної постанови був здійснений о 10 год. 28 хв., в той час як патрульна поліцейська повідомила про завершення розгляду справи о 10 год. 14 хв.

За таких підстав позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 7430987 від 31.07.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

18.08.2023 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 28.08.2023, визначено відповідачу строк для подання відзиву.

24.08.2023 відповідач Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції подав відзив, в якому позов не визнав та просив у позові відмовити. Відзив мотивований тим, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 15.10 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки 31.07.2023 о 10 год. 18 хв. на бульварі Д.Галицького, 3 в м. Тернополі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Toyota» моделі «Highlander», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу на тротуарі. Відповідач зазначив, що факт вчинення позивачем правопорушення, яке полягає у зупинці транспортного засобу на тротуарі, зафіксований на відеозаписі з нагрудного відеореєстратора працівників патрульної поліції. На думку відповідача, оскаржувана постанова відповідає вимогам закону, є обґрунтованою та винесена з урахуванням об`єктивних обставин справи.

У судовому засіданні 19.09.2023 представник позивача адвокат Кулина Н.В. позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити.

У судовому засіданні 19.09.2023 представник відповідача Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Кондрат Л.Р. позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у відзиві, та просила у позові відмовити.

У судове засідання 19.09.2023 позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак приймає участь у судовому процесі через свого представника.

Указане згідно ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 279 КУпАП посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Суд установив, що інспектором роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Погребняк А.В. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 7430987. Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн. У постанові зазначено, що 31.07.2023 о 10 год. 18 хв. на бульварі Д.Галицького, 3 в м. Тернополі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Toyota» моделі «Highlander», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу на тротуарі. Зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 15.10 Правил дорожнього руху.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, п. 15.10 Правил дорожнього руху передбачає, що стоянка забороняється: а) у місцях, де заборонена зупинка; б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м; г) ближче 50 м від залізничних переїздів; ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху; д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів; е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства; є) на газонах.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, полягає перевищенні встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушенні вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушенні встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У силу вимог ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частини 1-3 ст. 90 КАС України визначають, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції № 474471 (назва файлу «export-kolbn») вбачається, що водій транспортного засобу марки «Toyota» моделі «Highlander», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив стоянку вказаного автомобіля на тротуарі. Так само такі обставини підтверджуються змістом рапорту ЄО № 22331 від 31.07.2023 (а.с. 21) та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 31.07.2023 (а.с. 22).

При цьому суд відхиляє доводи позивача про те, що стоянка транспортного засобу здійснена не на тротуарі, оскільки на місці стоянки автомобіля велися лише будівельні роботи, а тому відсутні беззаперечні підстави вважати, що ця ділянка буде саме тротуаром.

Відповідно до положень п. 1.10 Правил дорожнього руху тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Так, як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції № 474471 (назва файлу «export-kolbn»), елемент дороги, де стоїть транспортний засіб марки «Toyota» моделі «Highlander», державний номерний знак НОМЕР_1 , відокремлений бордюром від проїзної частини та призначений для руху пішоходів. Той факт, що на такій ділянці місцевості проводились ремонтні роботи та встановлювалася бруківка, не свідчить про те, що на той час такий елемент дороги не був тротуаром. Так само доводи позивача про те, що впродовж тривалого періоду часу така ділянка не була тротуаром, не свідчать про те, що станом на момент вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення дана ділянка не була тротуаром. Не підтверджує цих обставин і посилання представника позивача на нерівномірне з піском покриття цього елемента дороги, оскільки Правила дорожнього руху не встановлюють віднесення елементу дороги до тротуару в залежності від виду його покриття.

При цьому суд звертає увагу, що позивачем не надані докази того, що елемент дороги, на якому ОСОБА_1 здійснив стоянку автомобіля марки «Toyota» моделі «Highlander», державний номерний знак НОМЕР_1 , виділений позивачу чи іншій уповноваженій особі магазину «SVOЇ» для підвозу чи розвантаження товарів. Також позивачем не надані докази, які б підтверджували, що 31.07.2023 о 10 год. 18 хв. на бульварі Д.Галицького, 3 в м. Тернополі ОСОБА_1 здійснював вивантаження товарів до магазину « SVOЇ ».

Так само суд відхиляє доводи позивача про те, що письмові пояснення ОСОБА_2 від 31.07.2023 відібрані в останньої неуповноваженою посадовою особою, яка не здійснювала винесення оскаржуваної постанови. Той факт, що розгляд справи здійснювався інспектором роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Погребняк А.В., не свідчить про неможливість відібрання іншим працівником патрульної поліції, який входив до складу екіпажу та спільно з ОСОБА_3 здійснював патрулювання, письмових пояснень у свідків вчинення правопорушення, які мають вагоме значення для з`ясування усіх обставин даної справи.

Поряд з цим суд встановив, що в оскаржуваній постанові не конкретизована суть правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , а також не зазначений конкретний підпункт пункту 15.10 Правил дорожнього руху, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 .

При цьому суд звертає увагу, що п. 15.10 Правил дорожнього руху визначає одночасно декілька заборонених місць для стоянки транспортних засобів, відтак під час розгляду справи посадовій особі, яка здійснювала розгляд справи, слід було визначити конкретний підпункт, порушення якого інкримінується позивачеві.

Більше того п. 15.10 Правил дорожнього руху регулює порядок здійснення стоянки транспортних засобів, в той час як зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується порушення правил зупинки, що свідчить про невідповідність зазначеної в оскаржуваній постанові суті адміністративного правопорушення Правилам дорожнього руху, порушення яких ставиться у провину ОСОБА_1 .

Так само мають місце неточності щодо часу винесення оскаржуваної постанови та часу розгляду справи відносно ОСОБА_1 , зафіксовані на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції № 474471 (назва файлу «export-kolbn»).

Однак суд вважає, що такі обставини можливо встановити при повторному розгляді справи відносно ОСОБА_1 , під час якого посадова особа, яка здійснюватиме такий розгляд, зобов`язана належним чином конкретизувати суть правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , зазначити конкретний пункт нормативно-правового акту, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 , а також визначити час вчинення адміністративного правопорушення.

Так, ч. 3 ст. 286 КАС України визначає, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на те, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 7430987 від 31.07.2023 є такою, що винесена з порушенням вимог закону, оскільки при винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимог ст. 245, 280 КУпАП, суд доходить висновку, що постанова підлягає скасуванню.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, при зверненні до суду з цим позовом ОСОБА_1 не заявляв вимогу ні щодо закриття відносно нього провадження у справі про адміністративне правопорушення, ні щодо надіслання справи на новий розгляд. Однак приймаючи до уваги вимоги ч. 3 ст. 286 КАС України, з метою ефективного захисту прав позивача, суд дійшов переконання, що справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає повторному розгляду, під час якого має бути винесена постанова, яка відповідатиме вимогам чинного законодавства, з урахуванням усіх обставин справи.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення підлягає частковому задоволенню.

Також відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує роз`яснення, які містяться в п. 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» та відповідно до яких якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 536,80 грн, що підтверджується квитанцією № 976Р-498Р-КРН1-М077 від 13.08.2023 (а.с. 4).

Відтак сума сплаченого судового збору у розмірі 268,40 грн підлягає стягненню з Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , а судові витрати у виді судового збору у сумі 268,40 грн слід покласти на позивача.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 9, 122, 245, 279, 280, 283 КУпАП, ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 132, 134, 139, 143, 241-246, 268, 269, 271-272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 7430987 від 31.07.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Надіслати на новий розгляд до Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору у сумі 268 (двісті шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Судові витрати у виді судового збору у сумі 268 (двісті шістдесят вісім) гривень 40 копійок покласти на позивача ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Кулина Назарій Віталійович, місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Котляревського, буд. 24, м. Тернопіль.

СуддяІ. В. Марциновська