Справа № 560/8122/23
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8122/23
РІШЕННЯ

іменем України

14 вересня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 до Державної служби України з безпеки на транспорті , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача Відділ державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №348607 від 05.04.2023.

В обґрунтування позову зазначає, що оскаржувана постанова про застосування штрафу в сумі 17000 грн. є протиправною, оскільки позивач не може вважатись перевізником в розумінні закону, відтак не повинна нести відповідальність за порушення, яке начебто встановлене відповідачем. Зазначає, що розгляд справи щодо притягнення її до відповідальності відбувся без її участі, що вплинуло на можливість захисту прав та інтересів.

Відповідач подав відзив, в якому зазначає, що оскаржена постанова прийнята правомірно, оскільки стосовно позивачки як перевізника встановлене правопорушення в частині відсутності на час перевірки визначених законом документів.

У відповіді на відзив позивач не погоджується з доводами, викладеними у відзиві.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-III (Закон №2344-III) законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, Законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, шляхів сполучення, організації безпеки руху, охорони громадського порядку, пожежної безпеки, санітарні та екологічні вимоги, що діють на транспорті, є обов`язковими для власників транспорту і громадян, які користуються послугами транспорту та шляхами сполучення.

Відповідно до ст.18 Закону №2344-III з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Стаття 60 Закону №2344-ІІІ передбачає, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до ст. 1 Закону №2344-III автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Статтею 33 Закону №2344-III визначено, що автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. Згідно з частинами 1, 2 статті 50 Закону №2344-III договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо)

Підпунктами 11.1, 11.3, 11.5 пункту 11 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, визначено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Вирішуючи спір, суд встановив, що інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті в рамках проведення заходів державного контролю 28.02.2023 на автодорозі М-19 здійснено рейдову перевірку транспортного засобу марки DAF KRONE номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 . Під час перевірки було встановлене перевезення вантажу транспортним засобом без оформлення на момент перевірки товарно-транспортної накладної на вантаж.

Щодо зазначених обставин складений акт від 28.02.2023 №337211, де зазначається, що транспортний засіб належить ОСОБА_1 , водій транспортного засобу від пояснень відмовився.

20.03.2023 ОСОБА_1 було направлено повідомлення №17666/824.1/24-23 про дату, час та місце розгляду справи за актом 28.02.2023.

05.04.2023 посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті розглянуто вищезгаданий акт та прийнята спірна постанова на підставі абз. 3 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» про накладення на позивачку як на автомобільного перевізника адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000,00 грн.

Спірним питанням у цій справі є правильність висновків відповідача щодо того, чи вважається позивачка автомобільним перевізником в розумінні закону, та, відповідно, чи є вона суб`єктом відповідальності за виявлене порушення. Позивач, в свою чергу, стверджує, що нею не здійснювалось перевезення вантажу в будь-яких господарських цілях і вона не є суб`єктом господарювання.

Судом встановлено, що у акті перевірки зафіксовані лише окремі загальні відомості про автомобіль (марка, номерний знак), натомість відсутні дані про свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, докладні відомості про водія. У акті не вказана також достатня інформація про вантаж, не встановлено достеменно, хто є його відправником та одержувачем, не були відібрані пояснення водія про те, від кого та куди здійснюється перевезення. Висновок відповідача про те, що автомобільним перевізником є ОСОБА_1 , ґрунтується на тому, що вона є власником автомобіля.

У той же час, як вбачається зі змісту позову, автомобіль експлуатується ОСОБА_2 , якому було передане свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу, наявне у нього на час перевірки.

Закон України "Про дорожній рух" дозволяє власнику автомобіля, або водію довіряти у встановленому порядку право користування і розпорядження приватним транспортним засобом іншій особі, яка має відповідне право керування. При цьому, факт передачі такого автомобіля в користування може бути підтверджено наявністю відповідного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та не вимагає від особи додатково оформляти будь-які інші документи.

З акту перевірки вбачається, що керування транспортним засобом, що належить ОСОБА_1 , здійснював водій ОСОБА_2 , одночасно з цим доказів того, що він перебуває у трудових відносинах із позивачкою відповідач не здобув і суду не представив.

Також наданими відповідачем доказами не доведено, що ОСОБА_1 не є фізичною особою, на користь якої перевезення вантажу здійснювалось за рахунок її власних коштів та для власних потреб в межах цивільних повсякденних взаємовідносин. У матеріалах справи є копія видаткової накладної № 183 від 27.02.2023 на вантаж - 64 мішки цементу марки 400 по 25 кг цементу у кожному, однак покупцем є ОСОБА_1 як фізична особа, а не як суб`єкт господарювання, що відповідачем не спростовано.

Оскільки товарно-транспортна накладна є документом, що призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а відповідачем не здобуті і не надані суду належні докази існування відповідних господарських правовідносин за участі позивачки як суб`єкта господарювання - автоперевізника, накладення відповідного штрафу є необґрунтованим.

Крім того, належність особі на праві власності автомобіля сама по собі не є підставою для притягнення її до відповідальності як авто перевізника. У цьому випадку відповідач не надав належні докази того, що 28.02.2023 позивачка на зазначеному транспортному засобі надавала будь - кому послуги з перевезення вантажів на замовлення або здійснювала таке перевезення як суб`єкт господарювання.

Крім того, зміст правопорушення та вину позивачки відповідач фактично обґрунтовує лише тими відомостями, які містяться у акті перевірки, хоча, як встановлено вище, вони не є повними для можливості однозначного висновку. Відповідно до закону акт хоч і є джерелом доказової інформації про виявлене порушення, однак не є єдиним можливим допустимим доказом, який безумовно свідчить про наявність вини відповідної особи у вчиненні правопорушення.

Відповідно до частин 1,2 статті 241 ГК України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності. Перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Отже, за своєю правовою природою штраф, який застосовується до автомобільних перевізників відповідно до статті 60 Закону № 2344-ІІІ, є адміністративно-господарським штрафом, а тому він може бути застосований виключно до суб`єкта господарювання та у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності у сфері автомобільного транспорту.

Натомість доказів того, що позивач зареєстрована як суб`єкт господарювання суду не надано, отже за умови відсутності у неї статусу автомобільного перевізника спірна постанова прийнята без додержання вимог закону, тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Оскільки під час розгляду справи відповідач не довів правомірність оскаржуваної постанови, позов є обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті ( Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті) про застосування адміністративно-господарського штрафу №348607 від 05.04.2023, прийняту стосовно ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. за рахунок асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 14 вересня 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Державна служба України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, 51,Київ 150,03150 , код ЄДРПОУ - 39816845)

Головуючий суддя І.С. Козачок