Справа № 640/12544/17
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2023-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2023 року № 640/12544/17

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції архітектури та містобудування України, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Броварська районна державна адміністрація Київської області, про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду суд із позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі також ДАБІ України), третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Броварська районна державна адміністрація Київської області (далі також Броварська РДА, третя особа), у якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України №3/304/868 від 05 липня 2017 року «Про скасування паспорту прив`язки тимчасової споруди для проведення підприємницької діяльності в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області від 19.06.2015 року №17».

Рішенням Окружного адміністративного суд міста Києва від 13 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2018 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2018 року скасовано, а позов задоволено (визнано протиправним та скасовано рішення Державної архітектурно будівельної інспекції України від 05 липня 2017 року «Про скасування паспорта прив`язки тимчасової споруди від 19.06.2015 року №17».).

Постановою Верховного Суду від 21 квітня 2023 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2018 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Ухвалою суду від 10 травня 2023 року дану справу прийнято до провадження судді Колеснікової І.С. та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування вимог позову позивач посилається на те, що скасовуючи паспорт прив`язки, відповідач не зазначив, в чому саме полягає порушення позивачем Порядку розміщення тимчасових споруд для проведення підприємницької діяльності. Також, вказує на те, що спірним рішенням паспорт прив`язки скасовано, у той час як відповідно до закону такий можливо лише анулювати.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог Державна архітектурно-будівельна інспекція України наголошує, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені у наданих суду запереченнях.

Суд звертає увагу на те, що Постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2020 року № 1340 утворено Державну інспекцію архітектури та містобудування України як центральний орган виконавчої влади який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду з одночасною ліквідацією Державної сервісної служби містобудування, яка виконувала такі функції після її утворення на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2020 року № 218, якою у свою чергу також було ліквідовано Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, яка виконувала вказані функції до утворення Державної сервісної служби містобудування.

Беручи до уваги наведене суд дійшов висновку про необхідність уточнення відомостей про відповідача у справі, яким, у зв`язку з ліквідацією Державної архітектурно-будівельної інспекції України та фактичною передачею її функцій до Державної інспекції архітектури та містобудування України, є остання (далі також ДІАМ України, відповідач).

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи, Департаментом дозвільних процедур ДАБІ України проведено позапланову перевірку з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження відділом містобудування та архітектури Броварської РДА містобудівної діяльності, а саме надання паспортів прив`язки тимчасових споруд та містобудівних умов та обмежень земельної ділянки: за період 2015, 2016 та І квартал 2017 року біля Північного кладовища (в адміністративних межах села Богданівка, Броварського району, Київської області).

За наслідками перевірки складено акт дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 05 липня 2017 року, яким установлено порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме: додатку 1 до Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства від 21 жовтня 2011 року № 244 (далі Порядок № 244) та пунктів 1.12, 2.5, 2.6, 2.11, 2.14, 2.17, 2.23, 2.27 Порядку № 244, пункту 5.4 ДБН В.2.2-23:2009.

Цього ж дня, ДАБІ України прийнято рішення 33/304/868 «Про скасування паспорта прив`язки тимчасової споруди від 19.06.2015 року №17», з посиланням на те, що вказаний паспорт прийнято з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, а саме пунктів 2.17, 2.23 та додатку 1 Порядку № 244.

Не погоджуючись з таким рішенням ДАБІ України, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно статті 28 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, в тому числі і отримання паспорта прив`язки тимчасових споруд та умови анулювання дії паспорту прив`язки тимчасових споруд, визначено Порядком № 244, який є спеціальним нормативним актом, що регулює спірні правовідносини.

Так, відповідно до пункту 1.4 Порядку № 244 паспорт прив`язки ТС - комплект документів, у яких визначено місце встановлення ТС на топографо-геодезичній основі М 1:500, схему благоустрою прилеглої території.

Згідно пункту 2.1 Порядку № 244 підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС (додаток 1).

Замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС (пункти 2.2, 2.3 Порядку № 244).

До заяви додаються: графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1:500 кресленнями контурів ТС з прив`язкою до місцевості; реквізити замовника (найменування, П.І.Б., адреса, контактна інформація). Цей перелік документів є вичерпним.

Відповідно до пунктів 2.5, 2.6 Порядку № 244 про відповідність намірів замовника щодо місця розташування ТС комплексній схемі розміщення ТС (у разі її наявності), будівельним нормам замовник повідомляється відповідним органом з питань містобудування та архітектури письмово протягом трьох робочих днів з дня такого визначення відповідності намірів або замовнику надається аргументована відмова щодо реалізації намірів розміщення ТС.

Для оформлення паспорта прив`язки замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив`язки ТС, до якої додає: схему розміщення ТС (додаток 1); ескізи фасадів ТС у кольорі М 1:50 (для стаціонарних ТС), які виготовляє суб`єкт господарювання, що має ліцензію на виконання проектних робіт, або архітектор, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат (додаток 1); схему благоустрою прилеглої території, складену замовником або суб`єктом підприємницької діяльності, який має відповідну ліцензію, архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів України"; технічні умови щодо інженерного забезпечення (за наявності), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж. Зазначені документи замовником отримуються самостійно.

Відповідно до пункту 2.11 Порядку № 244 паспорт прив`язки включає: схему розміщення ТС, виконану на топографо-геодезичній основі у масштабі 1:500, а також схему благоустрою прилеглої території; ескізи фасадів ТС у кольорі М 1:50 (для стаціонарних ТС); технічні умови щодо інженерного забезпечення ТС, отримані замовником у балансоутримувача відповідних мереж; реквізити замовника (найменування, П. І. Б., адреса, контактна інформація). Цей перелік документів є вичерпним.

Паспорт прив`язки ТС не надається за умов: подання неповного пакета документів, визначених пунктом 2.6 цього Порядку; подання недостовірних відомостей, зазначених у пункті 2.6 цього Порядку. Ненадання паспорта прив`язки з інших підстав не допускається (пункт 2.14 Порядку № 244).

Строк дії паспорта прив`язки визначається органом з питань містобудування та архітектури виконавчого органу відповідної ради або районної державної адміністрації відповідно до генерального плану, плану зонування та детального плану територій та з урахуванням строків реалізації їх положень (пункт 2.17 Порядку № 244).

Згідно пункту 2.23 Порядку № 244 після розміщення ТС замовник подає до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або відповідної районної державної адміністрації письмову заяву за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку, у якій зазначає, що він виконав вимоги паспорта прив`язки.

За приписами пункту 2.27 Порядку № 244 дія паспорта прив`язки ТС анулюється за таких умов: недотримання вимог паспорта прив`язки при її встановленні; невстановлення ТС протягом 6 місяців з дати отримання паспорта прив`язки; надання недостовірних відомостей у документах, зазначених у пункті 2.6 цього Порядку. Під час підготовки паспорту прив`язки.

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 31 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року № 698 головний інспектор будівельного нагляду перевіряє виконання об`єктом нагляду припису шляхом проведення позапланової перевірки.

Якщо рішення об`єкта нагляду порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, таке рішення скасовується або його дія зупиняється в разі можливості усунення виявлених порушень.

Про скасування або зупинення дії рішення об`єкта нагляду головним інспектором будівельного нагляду приймається рішення за формою згідно з додатком 6, яке надсилається об`єкту нагляду протягом трьох робочих днів з дати його прийняття рекомендованим листом з описом вкладення з повідомленням про вручення.

Інформація про скасування або зупинення дії рішення об`єкта нагляду оприлюднюється на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції.

Так, як зазначалось вище, відповідно до акту перевірки за наслідками проведеної перевірки відповідачем виявлено порушення додатку 1 до Порядку № 244 та пунктів 1.12, 2.5, 2.6, 2.11, 2.14, 2.17, 2.23, 2.27 Порядку № 244, п. 5.4 ДБН В.2.2-23:2009.

Зокрема, у акті зазначено, що «В графі «Паспорт прив`язки виданий» ППТС №17 вказаний орган, який надав даний паспорт, що є порушенням додатку 1 Порядку №244, так як в даній графі зазначається керівник (заступник керівника) органу з питань містобудування та архітектури. На кресленні схеми розміщення тимчасової споруди М 1:500 ППТС №17 не вказано місця підключення інженерних мереж та відсутня дана інформація в експлікації, що є порушенням форми схеми розміщення тимчасової споруди відповідно до додатку 1 Порядку №244. На схемі розміщення тимчасової споруди М 1:500 ППТС №17 вказана площа земельної ділянки - 1531,0 м.кв, в той час як за документами на землекористування площа земельної ділянки - 4129 м.кв, що є не відповідністю інформації, яка повинна зазначатися у відповідній графі, та є порушенням додатку 1 Порядку № 244. В заяві ОСОБА_1 від 16.06.2015 на оформлення ППТС №17 не зазначено ескізи фасадів тимчасової споруди у кольорі М 1:50, схему благоустрою прилеглої території, ТУ (за наявності), проте в пакеті документів ППТС №7 наявні схема розміщення тимчасової споруди в М 1:500, фасади 1, 2, 3, 4 в М 1:50 та план благоустрою території в М 1:500».

При цьому, у спірному рішенні відповідачем зазначено, що паспорт прийнято з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, а саме пунктів 2.17 (строк дії паспорта прив`язки визначається органом з питань містобудування та архітектури виконавчого органу відповідної ради або районної державної адміністрації відповідно до генерального плану, плану зонування та детального плану територій та з урахуванням строків реалізації їх положень), 2.23 (після розміщення ТС замовник подає до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або відповідної районної державної адміністрації письмову заяву за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку, у якій зазначає, що він виконав вимоги паспорта прив`язки) та додатку 1 Порядку № 244.

При цьому, ані в оскаржуваному рішенні, ані у доданих до матеріалів справи документах відповідачем не зазначено конкретні підстави, передбачені пунктом 2.27 Порядку № 244 для анулювання паспорта прив`язки та вимоги чинного законодавства, які на думку відповідача порушені при отриманні цього документа.

У контексті наведеного суд звертає увагу на те, що зміст оскаржуваного рішення, яке є індивідуально-правовим актом та породжує права і обов`язки для позивача, має відповідати вимогам, визначеним статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Обґрунтованість, в силу статті 2 КАС України, є однією з обов`язкових ознак рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, що підлягає встановленню адміністративним судом.

В даному контексті, суд наділений процесуальними повноваженнями встановлювати і оцінювати фактичні обставини справи, перевіряти обґрунтованість вимоги.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

При цьому, на думку суду, зазначивши у рішенні порушення позивачем окремих положень Порядку № 244 без визначення конкретних підстав прийняття оскаржуваного рішення у відповідності до пункту 2.27 Порядку № 24, є свідченням його нечіткості та невизначеності.

Зазначене є порушенням вимог закону в частині змісту висновку як акту індивідуальної дії.

Також суд акцентує увагу на тому, що висновок в акті перевірки, який водночас не відображений у спірному рішенні, про те, що на схемі розміщення тимчасової споруди паспорта вказана площа земельної ділянки - 1531,0 м.кв., у той час як за документами на землекористування площа земельної ділянки - 4129 м.кв., що є невідповідністю інформації та порушенням додатку 1 до Порядку, суд вважає необґрунтованим, оскільки на схемі тимчасової споруди вказана площа ділянки, на якій безпосередньо розміщено споруду, у той час як у власності позивача перебуває земельна ділянка загальною площею 4129 м.кв., тобто інформація у відповідній графі відповідає достовірній інформації.

Окремо суд звертає увагу на безпідставність доводів ДАБІ України про те, що позивач використовує земельну ділянку не за цільовим призначеннями. До такого висновку суд дійшов з огляду на те, що вказані обставини мають бути підтверджені належними доказами, як то рішенням про притягнення позивача до відповідальності згідно статтею 211 Земельного кодексу України, статті 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На думку суду, сукупність наведених обставин є достатнім свідченням суттєвого порушення відповідачем порядку прийняття оскаржуваного рішення. При цьому таке порушення є несумісним з критеріями правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, що визначені частиною 2 статті 2 КАС України, що, як наслідок, свідчить про наявність визначених законом підстав для визнання оскаржуваного рішення протиправним та його скасування у судовому порядку.

Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки оскаржуване рішення не відповідає наведеним у частині 2 статті 2 КАС України критеріям.

Згідно зі статтею 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 640, 00 грн (судовий збір) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної інспекції архітектури та містобудування України (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26; ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Броварська районна державна адміністрація Київської області (07400, місто Бровари, бульвар Незалежності, будинок 39; ), про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної архітектурно будівельної інспекції України від 05.07.2017 року «Про скасування паспорта прив`язки тимчасової споруди від 19.06.2015 року №17».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної інспекції архітектури та містобудування України на користь ОСОБА_1 понесені останнім судові витрати у розмірі 640, 00 грн (шістсот сорок гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.