Справа № 320/5838/21
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 року № 320/5838/21

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Балаклицького А.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 12.04.2021 №49.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що не отримувала від відповідача жодних запитів про надання документів та пояснень стосовно розміщеної реклами, її вартості, порядку виготовлення того, а також не була проінформована про розгляд справи відносно неї, що позбавило позивача можливості захистити свої права.

Ухвалою суду від 29 червня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач, не погоджуючись із доводами позивача, надав відзив на позовну заяву, в якому вказав що позивачу, у відповідності до вимог законодавства, були направлені вимоги, рішення, а також повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про рекламу, а відтак порушень прав, на які посилається позивач, відповідачем не допущено.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановивнаступне.

Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області 12 квітня 2021 р. було прийнято рішення № 49 про накладення штрафу відносно позивача за порушення законодавства про рекламу.

У своєму рішенні № 49 відповідач зазначає, що при здійсненні контролю за дотриманням законодавства про рекламу щодо захисту прав споживачів реклами, на підставі матеріалів справи та протоколу засідання від 12.04.2021 р., встановлено недотримання позивачем вимог законодавства України про рекламу при розповсюдженні зовнішньої реклами (сіті-лайту) за адресою: АДРЕСА_1 такого змісту: «Гіперболоїд лазерна гра, -50% «День народження», - 20% акція «Картинг», -15% «студент, школяр», -10% Instagram, 3-й поверх, 044-200-13-15», чим порушено вимоги частини п`ятої статті восьмої Закону України «Про рекламу».

За недотримання встановлених законом вимог щодо змісту реклами, у відповідності до вимог частини другої та сьомої статті 27 Закону рішенням № 49 на позивача накладено штраф у розмірі 5083 грн. (п`ять тисяч вісімдесят три грн. 00 коп.).

Незгода позивача із прийнятим рішенням зумовила її звернення до суду із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Засади рекламної діяльності в Україні, відносин, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами визначає Закон України "Про рекламу".

Так, відповідно до положень статті 1 Закону України "Про рекламу", реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України "Про рекламу", розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

За вимогами підпункту 1 пункту 1 статті 26 Закону України "Про рекламу", контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів щодо захисту прав споживачів реклами.

Згідно з вимогами статті 26 Закону України "Про рекламу", Головне управліннявідповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за дотриманням законодавства про рекламу.

Частиною 1 статті 27 Закону України "Про рекламу" передбачено, що особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Згідно частини 7 статті 27 Закону України "Про рекламу", у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 та №1092 від 16.12.2015 реалізацію повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів покладено на Держпродспоживслужбу та її територіальні органи в областях, як правонаступника Держспоживінспекції.

Питання щодо накладення штрафів на осіб, винних у порушенні законодавства про рекламу врегульовані Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №693 (далі по тексту - Порядок).

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що цей Порядок регулює питання накладення уповноваженими особами штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав).

Пунктом 2 Порядку № 693 передбачено, що штрафи відповідно до статті 27 Закону України "Про рекламу", накладаються у таких розмірах, зокрема: у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог законодавства про рекламу, на рекламодавців і розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За наявності ознак порушення законодавства про рекламу складається протокол та приймається рішення про початок розгляду справи (п. 9 - 11 Порядку).

За результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Пунктом 3 частини другої статті 27 встановлено, що розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами несуть відповідальність за порушення законодавства про рекламу.

Отже, вказані норми визначають відповідальність розповсюджувачів реклами за порушення правил/порядку її розповсюдження і розміщення.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про рекламу» відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть:

- рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно;

- виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами;

- розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Отже, суб`єктомвідповідальності за розповсюдження реклами може бути дві категорії осіб: розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами; рекламодавці, винні у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно.

Як встановлено судом під час розгляду справи, фахівцем Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області було виявлено розповсюдження зовнішньої реклами (сіті-лайту) за адресою: АДРЕСА_1 з ознаками порушення вимог частини п`ятої статті 8 Закону такого змісту: «Гіперболоїд лазерна гра, -50% «День народження», -20% акція «Картинг», -15% «студент, школяр», -10% Instagram, 3-й поверх, 044-200-13-15».

Так, у статті 8 Закону України «Про рекламу» зазначено, що реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.

Однак, у сюжеті вищезазначеної реклами були відсутні відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію.

Орендодавцем вказаної рекламної конструкції ТОВ «Термінал 2016» було надано письмові пояснення, якими повідомлено, що орендарем рекламного засобу є ФОП ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що жодних дій по встановленню вартості розповсюдженої реклами відповідачем не вчинялись, а тому застосування штрафу є неправомірним.

Суд проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, не погоджується із такими висновками позивача з огляду на наступне.

Листом - вимогою від 09.12.2020 №10-05.4/10561-20 Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області зобов`язувало позивача надати інформацію, передбачену частиною другою статті 26 Закону.

Даний лист відповідачем було направлено позивачу з рекомендованим повідомленням про вручення, що підтверджується штрихкодовим ідентифікаторомустанови поштового зв`язку-391.

Однак,зазначий лист-вимога був повернутий до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області підприємством поштового зв`язку AT «Укрпошта» з відміткою: «закінчення терміну зберігання».

У зв`язку із ненаданням інформації на лист-вимогу від 09.12.2020 №10- 05.4/10561-20, у відповідності до вимог частини другої статті 26 Закону Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області повторною вимогою від 11.01.2021 №10-05.4/152-21 зобов`язувало позивача надати до 11.02.2021 на електронну () та в подальшому поштову (08133, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Балукова, 22) адреси наступні документи: письмові пояснення, макети розміщеної реклами, виписку з єдиного державного реєстру, документальне підтвердження вартості розповсюдження реклами (акти виконаних робіт, платіжні доручення про сплату за розміщення та виготовлення рекламного засобу), а також іншу інформацію, що може мати істотне значення для прийняття Головним управлінням рішення по справі.

Вказаний лист відповідачем було направлено з рекомендованим повідомленням про вручення - штрихкодовий ідентифікатор установи поштового зв`язку 238.

Однак, зазначена вимога також була повернута до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області підприємством поштового зв`язку AT «Укрпошта».

На підставі матеріалів про ознаки порушення законодавства України про рекламу, протоколу про порушення законодавства про рекламу від 08.12.2020 встановлено порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 при розповсюдженні зовнішньої реклами (сіті-лайту) такого змісту: «Гіперболоїд лазерна гра, -50% «День народження», -20% акція «Картинг», -15% «студент, школяр», -10% Instagram, 3-й поверх, 044-200-13-15» за адресою: АДРЕСА_1 вимог частини п`ятої статті 8 Закону України «Про рекламу» та рішенням Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 06.01.2021 було вирішено розпочати розгляд справи про порушення вимог законодавства України про рекламу.

Листом від 18.02.2021 №10-05.4/1501-21 ФОП ОСОБА_1 повідомлено про місце та час розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (відправлено листом з рекомендованим повідомленням про вручення - штрихкодовий ідентифікатор установи поштового зв`язку №549).

Таким чином, суб`єкту господарювання було повідомлено про розгляд справи про порушення законодавства про рекламу листом, який був надісланий, зокрема, за адресою його місця проживання, що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Суд зазначає, що у разі повернення поштового відправлення із повідомленням про розгляд справи, яке не було вручене адресату з незалежних від Головного управління причин вважається, що повідомлення вручене належним чином.

12.04.2021 відносно позивача було складено протокол засідання по справі про порушення законодавства про рекламу, яким встановлено порушення вимог: частини 5 статті 8 Закону - реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару;частини 2 статі 26 Закону - на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

За виявлені порушення у відповідності до частин 6 та 7 статті 27 Закону передбачена відповідальність:

за неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тому, на підставі матеріалів справи, протоколу засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу від 12.04.2021 та попередніх висновків, керуючись ст. 27 Закону України «Про рекламу», Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області було прийнято рішення від 12.04.2021 № 49 за порушення вимог законодавства України про рекламу, а саме ч.ч., 2 та 7 ст. 27 Закону України «Про рекламу» вирішено за недотримання встановлених законом вимог щодо змісту реклами на підставі ч. 5 ст. 8 Закону України «Про реклами» накладено на рекламодавця-фізичну особу-підприємця штраф у розмірі 5083,00 грн..

Вище зазначене рішення було надіслано позивачу засобами поштового зв`язку листом з рекомендованим повідомленням про вручення - штрихкодовий ідентифікатор установи поштового зв`язку № 47.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. № 270, і які регулюють відносини між ними.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані Поштові картки, листи та бандеролі з позначкою "Вручити особисто", рекомендовані Листи з позначкою "Судова повістка" приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (пункти 11 та 17 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу (пункт 99 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Факт неотримання позивачем поштової кореспонденції враховуючи, що Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області, з додержанням вимог законодавства надсилало рішення, повідомлення та вимоги для вчинення відповідних дій за належною адресою та, які повернулися до відповідача у зв`язку з її неотриманням адресатом (за закінченням встановленого строку зберігання), залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

Матеріалами справи підтверджено, що вимоги скеровувались ФОП ОСОБА_1 за адресою, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, який в силу приписів статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Вказане свідчить про те, що направлені позивачу вимоги та рішення, не вручені з незалежних від Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області причин.

Суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду в ухвалі від 17 березня 2020 року у справі№ 916/859/17:

«Верховний Суд дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Верховний Суд вважає, що факт неотримання скаржником поштової кореспонденції, враховуючи, що суд, з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання».

В той же час в ухвалі від 6 лютого 2020 року у справі № 910/2334/19, Верховний Суду зазначає: «Касаційний господарський суд зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена ст. ст. 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення по справі».

Таким чином, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд вважає, що відповідачем було правомірно, в межах наданих повноважень, з урахуванням вимог законодавства відносно спірних правовідносин, прийнято рішення №49 від 12.04.2021 року про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, в зв`язку із чим позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Статтею 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, щопередбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчиненнядії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаю чи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими не сприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав належні докази на підтвердження фактів порушення позивачем вимог законодавства про рекламу, які стали підставою для застосування щодо останнього штрафу.

Натомість, в ході судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження викладені посилання позивача у спростування встановлених порушень. Разом з цим, позивач не навів переконливих аргументів та не надав допустимих доказів, що свідчили б про правомірність та обґрунтованість його позовних вимог.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяву межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність прийнятого рішення, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

В зв`язку із відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючисьвимогамист.ст. 2, 5- 11, 19, 72- 77, 90, 139, 241- 246, 250, 255 Кодексу адміністративногосудочинстваУкраїни суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Балаклицький А. І.