Справа № 620/3482/19
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
11 вересня 2023 року м. Чернігів Справа № 620/3482/19
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Тихоненко О.М.,
за участі секретаря Шукай К.П.,
заявника ОСОБА_1 ,
представника відповідачів Косової О.А.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Чернігівської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора (далі відповідач 1), Чернігівської обласної прокуратури (далі відповідач 2) про визнання протиправним та скасування наказу Генерального прокурора від 22.10.2019 № 455к про звільнення позивача з посади заступника прокурора Чернігівської області та органів прокуратури; поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури та в органах прокуратури; стягнення з Чернігівської обласної прокуратури кошти на відшкодування середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Генеральної прокуратури України від 22.10.2019 № 455к про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника прокурора Чернігівської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України Про прокуратуру з 22.10.2019; поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Чернігівської області та органів прокуратури з 23.10.2019; стягнуто з Чернігівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 23.10.2019 по 26.09.2022 в розмірі 1582443 (один мільйон п`ятсот вісімдесят дві тисячі чотириста сорок три) грн 04 коп., без утримання відповідних податків та інших обов`язкових платежів. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання. В решті позову відмовлено.

Вказане рішення суду набрало законної сили 04.04.2023.

15.05.2023 Чернігівська обласна прокуратура звернулась до суду із заявою про відстрочення виконання судового рішення, в якій просить відстрочити виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 у справі №620/3482/19 до прийняття рішення Верховним Судом за касаційною скаргою Чернігівської обласної прокуратури у цій справі.

На вказану заяву позивачем 22.05.2023 подано заперечення, в яких останній просив відмовити у її задоволенні та вказав про відсутність доказів щодо обставин, викладених у заяві про відстрочення виконання судового рішення. Факт подання касаційної скарги не є підставою для відстрочення виконання судового рішення, яке набрало законної сили. Суперечливими є доводи заявника про відсутність коштів.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.05.2023 в задоволенні заяви Чернігівської обласної прокуратури про відстрочення виконання судового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Чернігівської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено повністю.

01.06.2023 від позивача на адресу суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом заяви відповідача 2 про відстрочення виконання рішення суду та стягнення з Чернігівської обласної прокуратури на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 10400,00 грн, а також витрати на послуги поштового зв`язку в сумі 170,00 грн. Заява мотивована тим, що на день розгляду судом заяви відповідача 2 позивач не мав усіх письмових доказів понесених судових витрат. Позивач дотримується п`ятиденного процесуального строку та подає до суду письмові докази понесених судових витрат. Витрати на професійну правничу допомогу адвоката у виді гонорару становлять суму 10400 грн згідно з умовами укладеного 02.03.2023 договору.

Заявник в судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав, просив задовольнити її в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Представник відповідачів в судовому засіданні заперечувала проти заяви про ухвалення додаткового рішення та просила відмовити у її задоволенні в повному обсязі. Зазначила, що розмір правової допомоги в 10400 грн для даної категорії справ не відповідає критерію розумності його розміру та є завищеним.

Вирішуючи вказану заяву по суті, суд враховує таке.

Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст.134 КАС, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною чи третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, установлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч.5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.7, 9 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, установлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Також, за змістом ч.9 ст.139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмета спору.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа East/West Alliance Limited проти України, заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (п.268).

З матеріалів справи вбачається, що 02.03.2023 між позивачем та Адвокатом Осипчук Миколою Володимировичем укладено договір про надання адвокатських послуг (том № 5 а.с.6-7). Орієнтовна ціна договору складає 25000 грн і може бути змінена сторонами, вартість наданих послуг розраховується відповідно до годин роботи за формулою: 1 година дорівнює 1342 грн, а саме:

- аналітичне дослідження законодавчого врегулювання суспільних відносин у певній галузі, вивчення та опрацювання судової практики в певних категоріях справ, консультації до 3 годин;

- підготовка процесуальних документів по суті справи (заяви, скарги, позови), апеляційні, касаційні скарги не менше 3 годин, інші заяви з процесуальних питань до 2 годин, участь у судових засіданнях в усіх без виключення інстанціях не менше 1 години;

- виконання представницьких функцій в інших органах та установах, участь у переговорах до 2 годин.

У силу пункту 5.1 Договору замовник здійснює оплату за цим договором у готівковій або безготівковій формі як правило шляхом зарахування коштів на рахунок виконавця. Сторони узгодили можливість попередньої оплати. В акті виконаних робіт Сторони зазначають реальний стан розрахунків.

Заявником за надання правової допомоги у справі, виготовлення документів заявлена сума - 10 400,00 грн та за послуги поштового зв`язку 170 грн.

24.05.2023 сторонами договору підписано акт обсягів наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості від 24.05.2023 (том № 5 а.с.5).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд звертає увагу на те, що розподілу судових витрат підлягають лише ті витрати, що безпосередньо стосуються судової справи та її предмета, відтак деякі з наданих послуг не можуть бути віднесені до правничої допомоги.

Так, правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України від 05 липня 2012 року № 5076-VI Про адвокатуру та адвокатську діяльність (далі - Закон №5076-VI).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону №5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19).

З матеріалів справи вбачається, що адвокатом Осипчуком М.В. згідно Акту обсягів наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості були надані наступні послуги:

1) з урахуванням роз`яснення в рішенні Коснтитуційного Суду України від 30.09.2009 у справі №1-23/2009 надано консультацію з питань відстрочення і розстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративних справах з посиланням на судову практику, насамперед Верховного Суду 0,3 год (або 18 хв.);

2) виготовлено (на 7 сторінках тексту) заперечення позивача проти заяви Чернігівської обласної прокуратури про відстрочення виконання рішення суду 4,5 години;

3) виготовлено (на 3 сторінках тексту) заяву позивача щодо судових витрат у справі 0,25 год (або 15 хв.);

4) виготовлено (на 7 сторінках тексту) заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення 3 год.

Всього витрачено 7,75 годин вартістю по 1342 грн - 1 година, що дорівнює 10400 грн.

При цьому, у вказаному Акті зазначено, що такий Акт прийому-передавання виконаних адвокатом робіт при наданні професійної правничої допомоги сторони вважають рахунком на оплату, що узгоджується з умовами договору від 02.03.2023.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності щодо надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 частини першої ст.1 Закону №5076-VI).

При цьому, відповідно до статті 19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування в кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адмінвідповідальності під час розгляду справи про адмінправопорушення; надання правової допомоги свідку в кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адмінправопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача в кримінальному провадженні; представництво інтересів фіз- і юросіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших держорганах, перед фіз- та юрособами; представництво інтересів фіз- і юросіб, держави, органів держвлади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо іншого не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ; надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Слід зазначити, що такі послуги як надання консультації з питань відстрочення і розстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративних справах, є наслідком складення відповідної заяви та представництва інтересів у суді, подання якої без формування правової позиції є неможливим, відтак, на думку суду, зазначені послуги входять до процесу складення відповідної заяви, які є взаємозалежними та не виключають одна одну, відтак витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані.

Крім того, складення документів з процесуальних питань, зокрема заперечень та заяв щодо судових витрат є неспівмірними визначеній сумі за фактично виконані роботи, так як не потребують значного часу для їх складення.

При цьому, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Відтак, з огляду на вищевикладене, суд уважає, що обґрунтованим і пропорційним до предмета спору розміром витрат на правничу допомогу є сума 2 000,00 грн.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської обласної прокуратури на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Щодо витрат за послуги поштового зв`язку в сумі 170,00 грн, то останні відшкодуванню не підлягають, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, з наданих суду доказів не можливо ідентифікувати, що вказані витрати здійснені в межах розгляду відповідної заяви.

Керуючись статтями 241-243, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду задовольнити частково.

Ухвалити додаткову ухвалу, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

В решті заяви відмовити.

Додаткова ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, передбачені статтями 256, 294, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст додаткової ухвали суду складено 14.09.2023

Суддя Підпис О.М. Тихоненко

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Дата набрання законної сили додатковою ухвалою суду 11.09.2023.

Помічник судді Н.О. Горицька

14.09.2023