Справа № 127/26350/23
Суддя: Михайленко А. В.
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/208/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2023 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Михайленка А.В.,

при секретарі Решкатюк Л.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Цубера М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАТ № 7556125 від 19.08.2023 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАТ № 7556125 від 19.08.2023 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позов мотивовано тим, що 19.08.2023, інспектором УПП у Вінницькій області було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 122 КУпАП, про яку ОСОБА_1 стало відомо лише із програмного застосунку ДІЯ 28.08.2023.

На думку позивача, притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є незаконним, а постанова серії ЕАТ № 7556125 від 19.08.2023підлягає скасуванню, оскільки вказаного правопорушення він не вчиняв. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просив скасувати вищевказану постанову.

Ухвалою суду від 30.08.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

08.09.2023 на адресу суду надійшов відзив з додатками та відеозаписом, поданий представником відповідача Липовською Н.Ю.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав та просив скасувати постанову ЕАТ № 7556125.

Представник відповідача Цубер М.М. в судовому засіданні заперечував щодо скасування постанови, оскільки дії працівників поліції у вказаній ситуації є законними.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, відзив на позовну заяву, суд прийшов наступного висновку.

Відповідно до постанови ЕАТ № 7556125 від 19.08.2023, винесеної інспектором 1 батальйону 2 роти УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Сташком В.Ю., позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно із змістом постанови, 19.08.2023 року о 08 год. 07 хв. в м. Вінниці, пл. Привокзальна 1/2, керуючи автомобілем Hyundai Accent д.н.з. НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 здійснив зупинку (стоянку) ТЗ на проїжджій частині в другому ряду, чим порушив вимоги п.15.4 ПДР України та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до п.2 розділу 4 інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015р. №1395, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Також, ч. 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правилами Дорожнього Руху ( ПДР ) України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, міліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС ) визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

ОСОБА_1 у позові зазначає, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, так як його зупинка була вимушена, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

Проте, вказаний факт повністю спростовується відеозаписом, поданим разом з матеріалами відзиву, представником відповідача ОСОБА_2 .

На вказаному відеозаписі чітко зафіксовано транспортний засіб позивача, який зупинений з порушенням ПДР України. Інспектором Сташко В.Ю. було роз`яснено позивачу, що його зупинка не відповідає вимогам ПДР України та за вказане правопорушення передбачено адміністративну відповідальність. ОСОБА_1 не визнавав факту зупинки його транспортного засобу з порушенням ПДР України та відмовився надавати документи для встановлення його особистості. Інспектором Сташко В.Ю. було роз`яснено права та обов`язки ОСОБА_1 під час проведення розгляду справи, та що відносно нього буде складено постанову про адміністративне правопорушення. Проте, позивач закрився в машині та від підписання та отримання постанови відмовився. Варто зауважити, що на вказаному відеозаписі, при спілкуванні з працівниками поліції у ОСОБА_1 відсутні ознаки поганого самопочуття, водій поводив себе зверхньо та ігнорував вимоги поліцейських.

У даному випадку суд приймає у якості належних та допустимих доказів відео файли з фіксацією, оскільки відеозапис здійснено безперервно та чітко зафіксовано факт зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 з порушенням правил дорожнього руху, що свідчить про наявність у діях особи, яка керувала даним транспортним засобом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Крім того, вказаним відеозаписом спростовуються доводи позивача, викладені у позовній заяві, що йому було невідомо про факт складення постанови.

Суд звертає увагу на те, згідно з сталою практикою ЄСПЛ, незгода позивача з поставленим йому в провину порушенням ПДР України не звільняє його від обов`язку виконувати вимоги правил дорожнього руху.

Так у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що 19.08.2023 на момент розгляду справи відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, дії працівників поліції відповідали вимогам Правил дорожнього руху України, Кодексу адміністративного України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, а адміністративне стягнення було накладено правомірно.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення ЕАТ № 7556125 від 19.08.2023, якою на позивача накладено штраф у розмірі 340 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП є законною та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.126, 245, 251, 252, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.9, 12, 73-77, 90, 229, 242, 244-246, 262, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАТ № 7556125 від 19.08.2023 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя