Справа № 520/17084/23
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2023-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

15 вересня 2023 року № 520/17084/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білової О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська область, місто Фастів(з), вул. Саєнка Андрія, будинок 10, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі заяви про призначення пенсії від 25.10.2022 та поданих до заяви документів, починаючи з 22 серпня 2022 року, із зарахуванням до загального трудового стажу періоду роботи в ОСОБА_2 проэктно-производственном объединении «Внедренец» з 12.06.2000 року по 11.09.2002 року, з урахуванням стажу роботи (зарахуванням до загального трудового стажу вказаних періоді роботи) та заробітної плати, отриманої за наступні періоди роботи в росії: з 12.09.2002 року по 04.04.2003 року; з 07.04.2003 року по 01.10.2003 року; з 03.10.2003 року по 30.03.2007 року; з 02.04.2007 року по 31.03.2008 року; з 01.04.2008 року по 31.03.2009 року; з 06.04.2009 року по 28.03.2011 року; з 08.04.2011 року по 12.03.2012 року; з 13.03.2012 року по 09.02.2013 року; з 01.03.2013 року по 12.11.2013 року; з 03.12.2013 року по 01.11.2014 року; з 18.11.2014 року по 19.09.2015 року; з 21.09.2015 року по 14.09.2018 року згідно довідок від 06.09.2016 року № № 10/03-Ш-237; 10/03-Ш-238: 10/03- Ш-239; від 14.10.2016 року № № 4275; 4276; 4277; 4278; 4279; 4280; 4281; 4282: 4283; 4284; від 21.09.2018 року № № 1141; 1142; виданих Публічним акціонерним товариством «Моспромстрой», а також проводити відповідні виплати, без застосування положень Постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року, та без застосування будь-яких обмежень щодо виплати заборгованості, в тому числі поетапного чи часткового;

- визнати протиправним та скасувати Рішення № 60 від 01.11.2022 року щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в призначенні пенсії за віком, відмови в зарахуванні стажу та заробітної плати.

Ухвалою судді від 07.07.2023 позовну заяву було залишено без руху, надано позивачу термін - 10 календарних днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, із зазначенням підстав для такого поновлення, поважності причин пропуску строку та доказів існування відповідних поважних причин; уточненої позовної заяви із визначенням належного складу учасників процесу, зокрема, в частині відповідача, яким прийняте спірне рішення.

Позивачем на виконання ухвали надано уточнений позов, зокрема, в частині визначення відповідача, яким прийняте спірне рішення, та заву про поновлення строку звернення до суду.

З урахуванням уточнень, позивач просить суд:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі заяви про призначення пенсії від 25.10.2022 та поданих до заяви документів, починаючи з 22 серпня 2022 року, із зарахуванням до загального трудового стажу періоду роботи в ОСОБА_2 проэктно-производственном объединении «Внедренец» з 12.06.2000 року по 11.09.2002 року, з урахуванням стажу роботи (зарахуванням до загального трудового стажу вказаних періоді роботи) та заробітної плати, отриманої за наступні періоди роботи в росії: з 12.09.2002 року по 04.04.2003 року; з 07.04.2003 року по 01.10.2003 року; з 03.10.2003 року по 30.03.2007 року; з 02.04.2007 року по 31.03.2008 року; з 01.04.2008 року по 31.03.2009 року; з 06.04.2009 року по 28.03.2011 року; з 08.04.2011 року по 12.03.2012 року; з 13.03.2012 року по 09.02.2013 року; з 01.03.2013 року по 12.11.2013 року; з 03.12.2013 року по 01.11.2014 року; з 18.11.2014 року по 19.09.2015 року; з 21.09.2015 року по 14.09.2018 року згідно довідок від 06.09.2016 року № № 10/03-Ш-237; 10/03-Ш-238; 10/03- Ш-239; від 14.10.2016 року № № 4275; 4276; 4277; 4278; 4279; 4280; 4281; 4282; 4283; 4284; від 21.09.2018 року № № 1141; 1142; виданих Публічним акціонерним товариством «Моспромстрой», а також проводити відповідні виплати, без застосування положень Постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року, та без застосування будь-яких обмежень щодо виплати заборгованості, в тому числі поетапного чи часткового;

- визнати протиправним та скасувати Рішення № 60 від 01.11.2022 року щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в призначенні пенсії за віком, відмови в зарахуванні стажу та заробітної плати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.10.2022 за допомогою онлайн-сервісу Портал Електронних Послуг Пенсійного Фонду України (посилання: https://portal.pfu.gov.ua) звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком, надавши пакет необхідних документів. Проте позивачу було відмовлено в призначенні пенсії, однак ніякого рішення про відмову позивач не отримував, пояснень з приводу відмови надано не було. 09.03.2023 за допомогою онлайн-сервісу Портал Електронних Послуг Пенсійного Фонду України позивачем подано скаргу з вимогою призначити пенсію, врахувати весь стаж та заробітну плату. 25.04.2023 на адресу позивача надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 27.03.2023 вих. № 7316-8730/Ш-03/8-2000/23 (направлений згідно конверту 20.04.2023 року), в якому вказано, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного трудового стажу, а також повідомлено про прийняття відповідного Рішення № 60 від 01.11.2022, копію якого додано до листа. В якості підстави прийняття вказаного рішення зазначено, що до страхового стажу не зараховано: періоди, зазначені в трудовій книжці НОМЕР_2 , дата заповнення 05.09.1979: з 12.06.2000 по 11.09.2002, оскільки в записі про прийняття на роботу відсутній номер наказу; періоди роботи на території російської федерації з 2004 року по 2018 рік, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до пенсійного фонду російської федерації. Для зарахування періоду роботи з 12.06.2000 по 11.09.2002 необхідно надати уточнюючу довідку про період роботи, видану підприємством, на якому працював заявник, на підставі первинних документів за час виконання роботи. Позивач не погодився з вказаним рішенням, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 14.08.2023 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цій справі без виклику сторін. Зазначено, що на момент вирішення питання про відкриття провадження з наданих позивачем доказів не вбачається пропуск строку звернення до суду.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження та позов з додатками надіслані відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку на офіційну електронну адресу.

Відповідач, ГУ ПФУ у Київській області, не погодився з позовними вимогами та направив до суду відзив, в якому в обґрунтування заперечень зазначив, що згідно з наданими документами страховий стаж позивача на момент звернення становив 22 роки 15 днів. Вік заявника 60 років. Не працює. На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує. За результатами розгляду документів до страхового стажу Позивача не зараховано періоди роботи за записами трудової книжки НОМЕР_2 з 12.06.2000 по 11.09.2002, оскільки в записі на про прийняття на роботу відсутній номер наказу, та періоди роботи на території Російської Федерації з 2004 року по 2018 рік, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації. Для зарахування періодів роботи з 12.06.2000 по 11.09.2002, необхідно надати уточнюючу довідку про період роботи, видану підприємством, на якому працював заявник, на підставі первинних документів за час виконання роботи. Дану довідку Позивач до територіальних органів Пенсійного фонду не надав.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25.10.2022 за допомогою онлайн-сервісу Портал Електронних Послуг Пенсійного Фонду України звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком, надавши пакет документів, в тому числі: трудову книжку серії НОМЕР_3 разом з вкладкою НОМЕР_4 , а також довідки про доходи на території російської федерації за період з 2002 по 2018 роки.

Згідно з підпунктом 4.2 розділу 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок 22-1) встановлено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. Пунктом 4.7. передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Таким чином, за принципом екстериторіальності матеріали заяви передані на розгляд Головного управлінням Пенсійного фонду України у Київській області.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області за результатами розгляду заяви було прийнято оскаржуване рішення Про вiдмову у призначеннi пенсii за віком вiдповiдно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсiйне страхування від 01 листопада 2022 року №60.

Відповідно до вказаного рішення відмова у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 обґрунтована наступним:

«Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 25.10.2022.

Пенсійний вік, визначений статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове Державне пенсійне страхування", становить 60 років.

Вік заявника 60 років.

Необхідний страховий стаж, визначений статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування становить 29 років.

Страховий стаж особи становить 22 роки 15 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано: періоди, зазначені в трудовій книжці НОМЕР_2 , дата заповнення 05.09.1979:

з 12.06.2000 по 11.09.2002, оскільки в запису на прийняття на роботу відсутній номер наказу; періоди роботи на території російської федерації з 2004 року по 2018 рік, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до пенсійного фонду російської федерації.

Для зарахування періоду роботи з 12.06.2000 по 11.09.2002 необхідно надати уточнюючу довідку про період роботи, видану підприємством, на якому працював заявник, на підставі первинних документів за час виконання роботи. Не працює.

Дата, з якої матиме право на пенсійну виплату, 22.08.2025.

На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує».

Надаючи оцінку обґрунтованості прийнятого рішення, суд встановив такі обставини.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1 , позивач у спірних періодах працював на таких посадах:

1) з 12.06.2000 по 11.09.2002 монтажником в Балаклейскому Госпрозрахунковому проєктно-виробничому обєднанні «Внедренец»;

2) у періоді з 12.09.2002 по 14.09.2028 бетонником 4 та 5 розряду, а також арматурником 5 розряду на території російської федерації у філії «Фирма Мосстрой - 16» ПАО «Моспромстрой» та філії «Фирма Ордена Ленина трест Мосстрой - 4» ПАО «Моспромстрой» (записи у трудовій книжці № 11-38), а саме:

- з 12.09.2002 року (наказ про прийом № 493-к від 12.09.2002 року) по 04.04.2003 року (наказ про звільнення № 142-к від 01.04.2003 року) бетонником 4 розряду;

- з 07.04.2003 року (наказ про прийом № 151-к від 07.04.2003 року) по 01.10.2003 року (наказ про звільнення № 488-к від 01.10.2003 року) бетонником 4 розряду;

- з 03.10.2003 року (наказ про прийом № 493-к від 03.10.2003 року) по 30.03.2007 року (наказ про звільнення № 211-к від 26.03.2007 року) бетонником 4 розряду;

- з 02.04.2007 року (наказ про прийом № 258-к від 02.04.2007 року) по 31.03.2008 року (наказ про звільнення № 140-к від 26.03.2008 року) бетонником 4 розряду;

- з 01.04.2008 року (наказ про прийом № 148-к від 31.03.2008 року) по 31.03.2009 року (наказ про звільнення № 181-к від 27.03.2009 року) бетонником 4 розряду;

- з 06.04.2009 року (наказ про прийом № 211-к від 06.04.2009 року) по 28.03.2011 року (наказ про звільнення № 67-к від 28.03.2011 року) бетонником 4 розряду;

- з 08.04.2011 року (наказ про прийом № 85-к від 07.04.2011 року) по 12.03.2012 року (наказ про звільнення № 128-к від 12.03.2012 року) бетонником 4 розряду;

- з 13.03.2012 року (наказ про прийом № 131-к від 13.03.2012 року) по 09.02.2013 року (наказ про звільнення № 40-к від 07.02.2013 року) бетонником 4 розряду;

- з 01.03.2013 року (наказ про прийом № 81-к від 28.02.2013 року) по 12.11.2013 року (наказ про звільнення № 481-к від 12.11.2013 року) бетонником 4 та 5 розряду;

- з 03.12.2013 року (наказ про прийом № 499-к від 02.12.2013 року) по 01.11.2014 року (наказ про звільнення № 366-к від 29.10.2014 року) бетонником 5 розряду;

- з 18.11.2014 року (наказ про прийом № 386-к від 17.11.2014 року) по 19.09.2015 року (наказ про звільнення № 222-к від 16.09.2015 року) арматурником 5 розряду;

- з 21.09.2015 року (наказ про прийом № 225-к від 18.09.2015 року) по 14.09.2018 року (наказ про звільнення № 537-у від 14.09.2018 року) арматурником 5 розряду.

Позивач звертався до Пенсійного Фонду України із заявою від 09.03.2023, в якій зазначив, що рішення про відмову в призначенні пенсії йому не направлялося, вказав про стаж роботи на території російської федерації та порядок сплати страхових внесків.

25.04.2023 позивачем отримано лист Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 27.03.2023 вих. № 7316-8730/Ш-03/8-2000/23 (направлений згідно конверту 20.04.2023 року), яким повідомлено, що Рішенням № 60 від 01.11.2022 позивачу відмовлено у призначенні пенсії, направлено копію вказаного рішення.

Позивач не погодився з прийнятим рішенням, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 (далі Закон № 1058) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Мінюсті України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Відповідно до п. 1 - 3 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Зі змісту вказаних законодавчих приписів вбачається, що за наявності трудової книжки порядок підтвердження страхового стажу за періоди до введення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування передбачає таку послідовність:

1) аналіз записів у трудовій книжці щодо їх належності та достатності для визначення періоду, протягом якого особа перебувала у трудових відносинах та який зараховується до страхового стажу;

2) за відсутності відповідних записів у трудовій книжці страховий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами;

3) у разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Як встановлено судом з копії трудової книжки позивача, в трудовій книжці міститься запис про його призначення на посаду з 12.06.2000 року монтажником в Балаклейскому Госпрозрахунковому проєктно-виробничому об`єднанні «Внедренец».

Вказаний запис містить дату прийняття на посаду, запис про прийняття на посаду, дату та номер наказу про прийняття на посаду (дата 12.06.2000, вище міститься запис про номер наказу «Пр….(номер нерозбірливо)»), відтиск печатки підприємства.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110, в редакції станом на день вчинення запису, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

З копії трудової книжки вбачається, що запис про вказаний період роботи має необхідні реквізити, зазначені у вказаній вище інструкції, а саме: порядковий номер, дату, запис про прийняття на роботу, який містить назву підприємства-роботодавця, дату та номер наказу, який хоч і є нерозбірливим, проте зазначений у трудовій книжці.

Відтак, суд зазначає, що вказаний запис не можна вважати таким, що не відповідає вимогам законодавства про заповнення трудових книжок, що діяло станом на день його вчинення.

Крім того, після вказаного запису міститься належним чином здійснений запис про звільнення позивача з вказаної посади, який є розбірливим, містить печатку та підпис уповноваженої особи відділу кадрів.

З огляду на вказане, суд вважає висновок відповідача про відсутність номеру наказу у трудовій книжці проявом надмірного формалізму, через що підстави незарахування до стажу роботи позивача вказаного періоду суд вважає необгрунтованими.

Щодо трудового стажу, здобутого позивачем за час роботи на території російської федерації, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 85, пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Згідно з ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У відповідності до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до ч. 1,4 ст. 1 Закону № 1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

У тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

Відповідно до ч. 1,2 ст. 4 Закону № 1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Отже, при призначенні пенсій громадянам України застосуванню підлягають:

- норми національного законодавства щодо порядку врахування стажу, який дає право на відповідні пенсійні виплати;

- норми міжнародного договору - у разі якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що при вирішенні питання про призначення пенсії громадянину України уповноважений територіальний орган ПФУ має встановити наявність чинного міжнародного договору України, яким встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення. У разі відсутності такого договору застосуванню підлягають норми національного законодавства щодо порядку врахування стажу, який дає право на призначення відповідного виду пенсії.

Постановою Верховної ради України №1958-ХП від 10 грудня 1991 року було ратифіковано Угоду про створення Співдружності Незалежних Держав, підписану від імені України 8 грудня 1991 року у м. Мінську.

У відповідності до статей 2, 4 Угоди про створення Співдружності Незалежних Держав від 08.12.1991 року, високі Договірні Сторони гарантують своїм громадянам незалежно від їхньої національної або інших відмінностей рівні права і свободи. Високі Договірні Сторони розвиватимуть рівноправне і взаємовигідне співробітництво своїх народів і держав у галузі політики, економіки, культури, освіти, охорони здоров`я, охорони навколишнього середовища, науки, торгівлі, у гуманітарній та інших галузях, сприятимуть широкому інформаційному обміну, сумлінно і неухильно дотримуватимуться взаємних зобов`язань. Сторони вважають за необхідне укласти угоди про співробітництво у зазначених галузях.

Уряди держав - учасниць Угоди про створення Співдружності Незалежних Держав від 08.12.1991 року, керуючись статтями 2,4 цієї Угоди, уклали 13.03.1992 року Угоду про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежності держав у галузі пенсійного забезпечення. (далі Угода від 13.03.1992)

Відповідно до статті 1 Угоди від 13.03.1992 пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Відповідно до ст. 6 Угоди від 13.03.1992 призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про міжнародні договори України» припинення дії міжнародного договору України звільняє Україну від будь-якого зобов`язання щодо виконання договору і не впливає на права, зобов`язання чи правове становище України, що виникли в результаті виконання договору до припинення його дії.

З огляду на визначені наслідки припинення дії міжнародного договору України слід дійти висновку, що за особами, яким в період дії міжнародного договору була призначена пенсія з урахуванням норм такого міжнародного договору, зберігається право на її отримання, оскільки на момент припинення дії міжнародного договору вже існує захищене право особи на пенсійну виплату.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійною забезпечення» постановлено про вихід з Угоди про гарантії прав громадян-учасниць Співдружності Незалежних Державу галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року у м. Москві.

Листом Міністерства закордонних справ України від 29 грудня 2022 року №72/14-612-108210 повідомлено Міністерство юстиції України, що відповідно до пункту 11 Порядку ведення Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів та користування ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2001 №376 (із змінами), що після письмового повідомлення Виконавчого комітету Співдружності Незалежних Держав про рішення української сторони вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року в м. Москва, зазначений міжнародний договір України припинить свою дію для України 19 червня 2023 року.

Міністерство юстиції України своїм повідомленням від 10.01.2023, яке було опубліковано у Офіційному віснику України від 10.01.2023, підтвердило припинення Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року для України 19 червня 2023 року.

В той же час, російською федерацією 11.06.2022 було прийнято закон № 175-ФЗ (мовою оригіналу) "О денонсации Российской Федерацией Соглашения о гарантиях прав граждан государств - участников Содружества Независимых Государств в области пенсионного обеспечения", який відповідно до статті 2 вказаного закону набрав чинності 30.06.2022.

Отже, відповідно до статті 13 Угоди від 13.03.1992 російська федерація з 01.01.2023 не є державою-учасницею Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежності держав у галузі пенсійного забезпечення, відтак дія вказаної угоди між Україною та російською федерацією припинилась внаслідок виходу з Угоди одного з підписантів, а саме російської федерації, з 01.01.2023.

В той же час, спірне рішення про відмову в призначення пенсії було прийнято відповідачем 01.11.2022, тобто в період, коли вказана угода ще діяла як для України, так і для російської федерації.

З огляду на зазначене, положення вказаної угоди підлягали застосуванню відповідачем, в тому числі стосовно врахування трудового стажу, набутого на території будь-якої з цих держав.

Факт роботи позивача на території російської федерації у заявлені позивачем періоди підтверджується копією трудової книжки, яка наявна в матеріалах справи та дійсність якої не ставиться під сумнів відповідачем, жодних недоліків в частині внесених записів відповідачем у спірному рішенні не зазначено.

Крім того, позивачем до заяви про призначення пенсії були додані довідки про доходи на території рф за період з 2002 по 2018 роки

Як вбачається з копії спірного рішення, періоди роботи на території російської федерації з 2004 року по 2018 рік не враховані до трудового стажу, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до пенсійного фонду російської федерації.

В той же час, подані позивачем разом із заявою довідки про розмір заробітної плати містять дані стосовно особових рахунків, на підставі яких їх видано, а також дані щодо сплати в повному обсязі платежів до Пенсійного фонду російської федерації.

Також відповідну інформацію містять надані позивачем відомості про стан особового рахунку застрахованої особи із зазначенням відповідних сум страхових внесків та періодів роботи на відповідних підприємствах.

Проте, вказані довідки не були досліджені відповідачем.

Суд зазначає, що відповідачем було здійснено розгляд заяви позивача про призначення пенсії, проте не було розглянуто по суті заяву з урахуванням повного пакету документів, поданих позивачем разом з заявою, а відмовлено позивачу виключно з формальних підстав.

В той же час, з огляду на висловлену вище судом позицію, вказані підстави не вважаються судом належними, як щодо довідок, яким відповідачем не надано оцінку, так і щодо інших документів, що подані позивачем разом із заявою, а відтак прийняте рішення не може бути визнано судом таким, що прийняте з урахуванням всіх обставин та обґрунтовано.

З огляду на зазначене, Рішення № 60 від 01.11.2022 Головного управління пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не відповідає вимогам ч.2 ст.2 КАС України щодо його обґрунтованості та вмотивованості, тому підлягає скасуванню.

В той же час, під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачем не була надана оцінка всім поданим позивачем документам по суті.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Отже, суд не повноважний перебирати на себе вказані повноваження, які належать до компетенції пенсійного органу, досліджувати подані позивачем документи, оцінку яких відповідачем не надано, з огляду на що належним способом захисту прав позивача в даному випадку буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням висновків суду щодо необхідності дослідження та надання оцінки при розгляді заяви по суті всіх поданих позивачем разом з заявою про призначення пенсії документів, в тому числі, виданих або засвідчених підприємствами, установами, організаціями, які перебувають на території рф.

Щодо пенсійного органу, на який покладається обов`язок повторного розгляду заяви позивача, суд зазначає про таке.

Порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок).

Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до п. 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та прийняття рішення за заявою позивача здійснювало ГУ ПФУ у Київській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку. З огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення прав позивача, суд вважає наявними підстави покласти обов`язок щодо повторного розгляду заяви позивача саме на ГУ ПФУ у Київській області.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати на сплату судового збору підлягають розподілу відповідно до приписів ч. 3 ст. 139 КАС України шляхом стягнення на користь позивача 1/2 судового збору, що сплачений при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення ГУ ПФУ у Київській області № 60 від 01.11.2022 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 25.10.2022 та подані до заяви документи, із урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська область, місто Фастів(з), вул. Саєнка Андрія, будинок 10, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 15.09.2023.

Суддя Білова О.В.