Справа № 420/12208/23
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» до Одеської митниці про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення про коригуванням митної вартості товарів, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» (далі позивач) до Одеської митниці (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500410/2023/000013/2 від 04.05.2023 року;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500410/2023/000027 від 04.05.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № /2023/000014/2 від 23.05.2023 року;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500410/2023/000031 від 23.05.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № /2023/000015/2 від 23.05.2023 року;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500410/2023/000032 від 23.05.2023 року.

Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.12.2022 року між ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ», як покупцем та компанією «GREENLINE CHEMICALS» LTD (Болгарія), як продавцем, укладено контракт №10122022 , за умовами якого продавець зобов`язується продати, а покупець оплатити і прийняти у власність товар: бікарбонат натрію, карбонат натрію (кальцинована сода, щільна або в порошку), монокалційфосфат, каустична сода (пластівці або гранула), магнезія випалена (спечена), лимонна кислота моногідрат, натрію перокарбонат з покриттям.

На виконання умов зовнішньоекономічного контракту №10122022 від 10.12.2022 року позивачем, із визначенням митної вартості товару за першим методом за ціною договору, було подано до митного оформлення до Одеської митниці наступні митні декларації:

1) Митну декларацію № 23UA24U0 від 03.05.2023 року. На повідомлення митного органу про необхідність надати додаткові документи позивачем було надано відповідь № 1/03 від 03.05.2023 року з поясненнями щодо зауважень. Відповідач, здійснивши процедуру консультацій із позивачем склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500410/2023/000027 від 04.05.2023 року та рішення про коригування митної вартості товарів № UA500410/2023/000013/2 від 04.05.2023 року;

2) Митну декларацію № 23UA37U8 від 33.05.2023 року. На повідомлення митного органу про необхідність надати додаткові документи позивачем було надано відповідь № 1/23 від 23.05.2023 року з поясненнями щодо зауважень. Відповідач, здійснивши процедуру консультацій із позивачем склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500410/2023/000031 від 23.05.2023 року та рішення про коригування митної вартості товарів № /2023/000014/2 від 23.05.2023 року;

3) Митну декларацію № 23UA38U7 від 23.05.2023 року. На повідомлення митного органу про необхідність надати додаткові документи позивачем було надано відповідь № 2/23 від 23.05.2023 року з поясненнями щодо зауважень. Відповідач, здійснивши процедуру консультацій із позивачем склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500410/2023/000032 від 23.05.2023 року та рішення про коригування митної вартості товарів № /2023/000015/2 від 23.05.2023 року.

Представник позивача вважає прийняті відповідачем рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню та зазначив, що не згодний с посиланням відповідача в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товару на те, що, зокрема, подані документи містять розбіжності, у зв`язку з чим визначена декларантом митна вартість товару не підтверджена, а саме: аркуші контракту №10122022 від 10.12.2022 з першого по п`ятий не містить печаток покупця та продавця, тобто свідчать, що вказаний документ може містити явні ознаки підробки, а наявні підписи сторін є дзеркально схожими.

Представник позивача стверджує, що відсутність на аркушах контракту №10122022 від 10.12.2022 з першого по п`ятий печаток покупця та продавця, не тягне за собою недійсності, неукладеності чи нікчемності такого договору, оскільки сторонами не встановлено обов`язковості скріплення печаткою кожної його сторінки, нормами чинного законодавства не передбачено обов`язку сторін за правочином вчинення дій щодо нумерації сторінок договору, проставляння підписів та печаток на кожній сторінці договору, який містить більше ніж одну сторінку.

Також в оскаржуваних рішеннях митний орган дійшов висновку, що окремі ділянки контракту №10122022 від 10.12.2022 містять сліди неодноразового сканування та повторного друку, а саме на всіх аркушах наявні дрібні чорні плями. Вказане свідчить, що даний документ може містити ознаки підробки, наведені в ньому відомості можуть бути неправдивими. Отже даний правочин може вважатися таким, що укладений фіктивно та без подальшого наміру виконання прийнятих сторонами зобов`язань.

Представник ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» вважає неприпустим ставлення під сумнів дійсності контракту, покладаючись на якість його сканування чи формування припущень про його повторний друк. Більше того митний орган, як і декларант, не має відповідних знань та кваліфікації для встановлення фальсифікації документа. Вважає, що митним органом безпідставно здійснено припущення про тe, що контракт №10122022 від 10.12.2022 може бути укладеним фіктивно та без подальшого наміру виконання прийнятих сторонами зобов`язань.

Між тим, митний орган дійшов висновку, що на рахунках-фактурах №WD0209 від 26.04.2023 року, №WD0347 від 08.05.2023 року, №WD0348 від 08.05.2023 року зображення відбитків печатки й підпису продавця GREENLINE CHEMICALS LTD є виготовленим за допомогою графічного редагування та подальшого нашарування в електронному документі формату pdf, а також що зображення на рахунках-фактурах (інвойсах) №WD0209 від 26.04.2023 року, № WD0347 від 08.05.2023 року, № WD0348 від 08.05.2023 року, та на пакувальних листах №WD0209 від 26.04.2023 року, №WD0347 від 08.05.2023 року, №WD0348 від 08.05.2023 року, відбитків печатки й підпису продавця GREENUINE CHEMICALS LTD є дзеркально схожими і вочевидь відображеними за допомогою графічного редагування та подальшого нашарування в електронному документі формату pdf.

Представник позивача зазначає, що висновки про невідповідність, недійсність чи розбіжність у підписах можуть прийматися лише акредитованими відповідно до чинного законодавства експертами на підставі призначеної почеркознавчої експертизи. Водночас, підписи та печатки покупця на інвойсі, жодним чином не впливають на правильність визначення митної вартості, оскільки сама по собі наявність печатки та підпису не містить жодних відомостей щодо товару та є лише способом завірення документа, тому її відсутність не можна вважати розбіжністю взагалі.

Вважає висновки митного органу лише припущеннями, оскільки в оскаржуваному рішенні ніяк не обґрунтовано, яким чином зазначені припущення впливають на митну вартість товару, а тому не можуть бути підставою для відмови в митному оформленні документів за наданими документами.

Крім того, представник ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» зазначає, що витребувані митницею документи згідно з ч.2 ст.53 МК України не є обов`язковими, а враховуючи, що надані декларантом документи підтверджували всі складові митної вартості не містили розбіжностей та/або явних ознак підробки - у митного органу не було законних підстав для витребування додаткових документів.

Серед іншого представник позивача зазначив, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованих позивачем товарів від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товарів і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товарів за першим методом визначення їх митної вартості. На думку позивача відповідач не довів, що позивач сплатив за товар суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товарів. Однак, приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів за резервним методом, відповідач не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваних товарів та характеристик товарів, ціна яких взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем ч. 2 ст. 55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

На підставі викладеного позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 05.06.2023 року Одеський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 420/12208/23 ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 05.07.2023 року.

20.06.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що надані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. Декларантом було надано листи щодо неможливості подання інших додаткових документів для підтвердження митної вартості товару. Отже, декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-третій статті 53 МКУ та не спростовано виявлені розбіжності. Зазначене було підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Відповідач повідомив, що було обрано метод визначення митної вартості - резервний метод (метод 2 ґ). З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС Держмитслужби, з урахуванням вимог частини третьої статті 64 МКУ, та встановлено, що рівень митної вартості оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час, експорту в Україну з тієї ж країни та аналогічним комерційним умовам, є більшим: По МД № 23UA24U0 від 03.05.2023 року: товар №1 (Продукт неорганічної хімії карбонати натрію:-SODIUM BICARBONATE (FOOD GRADE) /гідрогенкарбонат (бікарбонат) натрію(харчовий сорт) (CAS 205-633-8) - 202,5 мт упакован у 8100 мішків у 162 слiнг бегах. Хімічний склад: NaHCO3 - 99.79% Не є товаром військового призначення та товаром подвійного використання. Торговельна марка: ETI SODA Виробник: ETI SODA A.S. Країна виробництва: TR.) 0,520 дол. США/кг. (МД №UA500370/2022/004923 від 22.09.2022; МД № №UA500370/2022/004932 від 22.09.2022), ніж заявлено декларантом 0,420 дол. США/кг; По МД № 23UA37U8 від 23.05.2023 року: товар №1 (Продукт неорганічної хімії карбонати натрію:-SODIUM BICARBONATE (FOOD GRADE) /гідрогенкарбонат (бікарбонат) натрію(харчовий сорт) (CAS 205-633-8) - 200 мт упакован у 8000 мішків у 160 слінг бегах. Хімічний склад: NaHCO3 - 99.9% Не є товаром військового призначення та товаром подвійного використання. Торговельна марка: ETI SODA Виробник: ETI SODA A.S. Країна виробництва: TR). 0,520 дол. США/кг. (МД №UA500370/2022/004923 від 22.09.2022; МД № №UA500370/2022/004932 від 22.09.2022), ніж заявлено декларантом 0,420 дол. США/кг. По МД № 23UA38U7 від 23.05.2023 року: товар №1 Продукт неорганічної хімії карбонати натрію:-SODIUM BICARBONATE (FEED GRADE) /гідрогенкарбонат (бікарбонат) натрію(кормовий сорт) (CAS 205-633-8) - 202.5 мт упакован у 8100 мішків у 162 слінг бегах. Хімічний склад: NaHCO3 - 99.89% Не є товаром військового призначення та товаром подвійного використання. Торговельна марка: ETI SODA Виробник: ETI SODA A.S. Країна виробництва: TR.). 0,520 дол. США/кг. (МД №UA500370/2022/004923 від 22.09.2022; МД № №UA500370/2022/004932 від 22.09.2022), ніж заявлено декларантом 0,420 дол. США/кг. У рішеннях про коригування митної вартості № UA500410/2023/000013/2 від 04.05.2023 року; № UA500410/2023/000014/2 від 23.05.2023 року; № UA500410/2023/000015/2 від 23.05.2023 року наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цих рішеннях про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю. Таким чином, Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товару № UA500410/2023/000013/2 від 04.05.2023 року; № UA500410/2023/000014/2 від 23.05.2023 року; № UA500410/2023/000015/2 від 23.05.2023 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500410/2023/000027 від 04.05.2023 року; № UA500410/2023/000031 від 23.05.2023 року; № UA500410/2023/000032 від 23.05.2023 року діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ».

21.06.2023 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач наполягав на задоволенні заявлених ним позовних вимог.

29.06.2023 року до суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Судове засідання призначене на 05.07.2023 року було перенесено у зв`язку з перебування судді у відпустці та призначено на 09.08.2023 року.

В судове засідання призначене на 09.08.2023 року з`явилися представники учасників справи.

Ухвалою від 09.08.2023 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу 420/12208/23 до судового розгляду на 30.08.2023 року.

Судове засідання, призначене на 30.08.2023 року, було перенесено у зв`язку з перебування судді у відпустці та призначено судове засідання на 06.09.2023 року.

В судове засідання, призначене на 06.09.2023 року, з`явилися представники учасників справи.

У вступному слові представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні з підстав викладених у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача у вступному слові заперечував проти заявлених позовних вимог у повному обсязі, з підстав викладених у відзиву на позовну заяву та запереченнях.

Суд в судовому засіданні з`ясував думку представників учасників справи щодо продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 06.09.2023 року, клопотання представників учасників справи задовольнив та на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України здійснив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

10.12.2022 між позивачем товариством з обмеженою відповідальністю «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» (покупець) та компанією «GREENLINE CHEMICALS» LTD (Болгарія) (продавець) укладено контракт №10122022, відповідно до п.1.1. якого продавець зобов`язується продати, а покупець оплатити і прийняти у власність товар: бікарбонат натрію, карбонат натрію (кальцинована сода, щільна або в порошку), монокалційфосфат, каустична сода (пластівці або гранула), магнезія випалена (спечена), лимонна кислота моногідрат, натрію перокарбонат з покриттям.

Відповідно до п.2.1. контракту ціна товару вказана в інвойсах на кожну окрему партію товару, які є невід`ємною частиною даного контракту.

Водночас, 04.01.2023 року контрагентом позивача складено наступні інвойси: №CD2607 на поставку партії кальцинованої соди (в порошку) кількістю 200 т. вартістю 93000 дол. США, №CD2605 на поставку партії кальцинованої соди (гранульованої) кількістю 400 т. вартістю 202000 дол. США та №CD2606 на поставку партії кальцинованої соди (гранульованої) кількістю 400 т. вартістю 202000 дол. США.

З метою митного оформлення вказаного товару ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» подано до Одеської митниці митні декларації № 23UA24U0 від 03.05.2023 року, № 23UA37U8 від 23.05.2023 року та № 23UA38U7 від 23.05.2023 року, в яких митну вартість товару було визначено за першим методом - за ціною договору.

Для підтвердження вказаних у деклараціях відомостей до митного органу поданий відповідний пакет документів відносно кожної митної декларації згідно з МК України (контракт, рахунки-фактури (інвойси), коносаменти та інші документи).

Проте відповідачем прийняті картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500410/2023/000027 від 04.05.2023 року, №UA500410/2023/000031 від 23.05.2023 року№UA500410/2023/000032 від 23.05.2023 року і рішення про коригування митної вартості товарів № UA500410/2023/000013/2 від 04.05.2023 року, № /2023/000014/2 від 23.05.2023 року, № /2023/000015/2 від 23.05.2023 року.

В оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів вказано ідентичні підстави їх прийняття, а саме, що надані документи декларантом містять розбіжності, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару: 1) аркуші зовнішньоекономічного договору (контракту) №10122022 від 10.12.2022 з першого по п`ятий не містять печаток покупця та продавця, що в свою чергу, свідчить, що вказаний документ може містити явні ознаки підробки, а наявні підписи сторін є дзеркально схожими; 2) в ході здійснення візуального контролю рахунків-фактур №WD0209 від 26.04.2023 року, № WD0347 від 08.05.2023 року, № WD0348 від 08.05.2023 року встановлено, що зображення відбитків печатки й підпису продавця GREENLINE CHEMICALS LTD є виготовленим за допомогою графічного редагування та подальшого нашарування електронному документі формату pdf; 3) з`ясовано, що зображення відбитків печатки й підпису продавця GREENLINE CHEMICALS LTD на рахунках-фактурах (інвойсах) №WD0209 від 26.04.2023 року, № WD0347 від 08.05.2023 року, № WD0348 від 08.05.2023 року та на пакувальних листах №WD0209 від 26.04.2023 року, №WD0347 від 08.05.2023 року, №WD0348 від 08.05.2023 року є дзеркально схожими і вочевидь виготовленими за допомогою графічного редагування та подальшого нашарування в електронному документі формату pdf; 4) окремі ділянки зовнішньоекономічного договору (контракту) №10122022 від 10.12.2022 містить сліди неодноразового сканування та повторного друку, а саме на всіх аркушах наявні дрібні чорні плями. Вказане свідчить, що даний документ може містити ознаки підробки, в наведені в ньому відомості можуть бути неправдивими. Отже даний правочин може вважатися таким, що укладений фіктивно та без подальшого наміру виконання прийнятих сторонами зобов`язань.

Згідно з оскаржуваними рішеннями № UA500410/2023/000013/2 від 04.05.2023 року, № /2023/000014/2 від 23.05.2023 року, № /2023/000015/2 від 23.05.2023 року декларанту було запропоновано надати (за наявності) додаткові документи протягом 10 календарних днів, а саме: 1) договір (угоду, контракт) з третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документаці; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларантом 03.05.2023 за №1/03, та 23.05.2023 за №1/23, №2/23 надано до митного органу листи щодо неможливості подання інших додаткових документів для підтвердження митної вартості товару повідомлено митний орган про відсутність додаткових документів.

Відповідач дійшов висновку про неспростування декларантом жодних, визначених контролюючим органом, розбіжностей та ненадання жодного додаткового документа. Приймаючи оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем визначено митну вартість за резервним методом, на підставі баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України у ввезення товарів, заявлених до митного оформлення, яка є більшим ніж заявлено декларантом (МД №UA500370/2022/004923 від 22.09.2022, №UA500370/2022/004932 від 22.09.2022).

Позивачу, як декларанту, роз`яснено, у разі незгоди з рішеннями, права на їх оскарження до органу вищого рівня відповідно до глави 4 МКУ або суду, а також права викладені у ч.3 ст.52 цього МКУ.

Позивач, вважаючи оскаржувані рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Дослідивши адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ», відзив Одеської митниці, відповідь на відзив та надані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Засади державної митної справи, зокрема, правовий статус органів доходів і зборів, митну територію та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України, МКУ) та іншими законами України.

До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Відповідно до п.п. 23, 24 ч.1 ст. 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 49 МК України, митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів (ст. 50 МК України).

Відповідно до Брюссельської Конвенції про створення уніфікованої методології визначення митної вартості товарів 1950 року (Конвенція про оцінку товарів у митних цілях), митна вартість була визначена як номінальна ціна товару, за якою відповідний товар може бути проданий в країну призначення в момент подання митної декларації (тобто ціна, що укладається між незалежними один від одного продавцем і покупцем на умов повної ринкової конкуренції).

Відповідно до Генеральної угоди про тарифи і торгівлю (ГАТТ), підписаної 30 жовтня 1947 року, оцінка імпортованого товару для митних цілей (митна вартість) повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито.

Згідно Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року митною вартістю імпортованих товарів є їх контрактна вартість, тобто ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт до країни імпорту.

Керуючись ч. 1 ст.51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа зобов`язані подавати митниці достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, а митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (п. 1 ч. 5 ст.54 МК України).

Частиною 2 ст.53 МК України визначений перелік документів, які декларант подає митному органу щодо підтвердження митної вартості товарів і обраний метод її визначення. Такими документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи, перелік яких визначений в даній нормі закону.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткові документи лише при наявності визначених законом підстав, чітко зазначених в ч.3 ст.53 МКУ (- розбіжності у документах, - ознаки підробки документів, - або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари).

В оскаржувананих рішеннях про коригування митної вартості товарів № UA500410/2023/000013/2 від 04.05.2023 року, № /2023/000014/2 від 23.05.2023 року, № /2023/000015/2 від 23.05.2023 року зазначено, що подані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

Проте жодного належного та допустимого доказу, що надані позивачем документи містять розбіжності не надано. Розбіжність це відсутність однаковості в документах щодо митної вартості товару. В той же час в договорі, декларації, інвойсі, які є основними документами, що підтверджують митну вартість, жодних розбіжностей не міститься.

Суд вважає, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Ціна товару була визначена позивачем згідно з умовами договору.

В той же час обставини, якими мотивоване рішення митного органу про необхідність витребування додаткових документів є необґрунтованими, оскільки надані документи у сукупності підтверджують визначену митну вартість товару позивачем (декларантом) за першим методом визначення митної вартості.

За приписами МКУ митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Відповідачем як суб`єктом владних повноважень, не спростовані доводи позивача про від сутність підстав для витребування додаткових документів у позивача.

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з правовими висновками Верховного Суду митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Суд вважає необґрунтованими посилання на вказані обставини як на розбіжності, які не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Поставка трьох партій кальцинованої соди здійснювалася на підставі зовнішньоекономічного договору (контракту) №10122022 від 10.12.2022, копія якого надана митному органу.

Відповідно до п.2.1. контракту ціна товару вказана в інвойсах на кожну окрему партію товару, які є невід`ємною частиною даного контракту.

04.01.2023 року контрагентом позивача складено ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» наступні інвойси: №CD2607 на поставку партії кальцинованої соди (в порошку) кількістю 200 т. вартістю 93000 дол. США, №CD2605 на поставку партії кальцинованої соди (гранульованої) кількістю 400 т. вартістю 202000 дол. США та №CD2606 на поставку партії кальцинованої соди (гранульованої) кількістю 400 т. вартістю 202000 дол. США.

Суд вважає необґрунтованими та безпідставними висновки контролюючого органу про можливу підробку зовнішньоекономічного договору (контракту) №10122022 від 10.12.2022 через те, що його аркуші 1-5 не містять печаток покупця та продавця, а наявні підписи сторін є дзеркально схожими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що кожна сторінка зовнішньоекономічного договору (контракту) №10122022 від 10.12.2022 підписана ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» та компанією GREENLINE CHEMICALS LTD. Печаткою скріплена лише остання сторінка контракту.

Відповідно до абз.13 ст. 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" зовнішньоекономічний договір (контракт) домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

Згідно з ч.2 ст.6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" зовнішньоекономічний договір (контракт) укладається суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності або його представником у простій письмовій або в електронній формі, якщо інше не передбачено міжнародним договором України чи законом.

Відповідно до приписів частин 1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов`язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Таким чином, нормами чинного законодавства не передбачено обов`язку сторін за правочином вчинення дій щодо нумерації сторінок договору, проставляння підписів та печаток на кожній сторінці договору, який містить більше ніж одну сторінку. Таке оформлення договору є їх правом та вчинюється за обопільною домовленістю.

Разом з тим, зовнішньоекономічний договір (контракт) № 10122022 від 10.12.2022, окрім підписів сторін на кожній його сторінці, належним чином засвідчений підписами та печатками покупця та продавця у розділі 13 «Юридичні та банківські реквізити сторін», що не дає сумнівів про дійсну наявність господарських правовідносин між контрагентами.

Виходячи з наведеного, відсутність на аркушах зовнішньоекономічного договору (контракту) № 10122022 від 10.12.2022 з першого по п`ятий печаток покупця та продавця, не тягне за собою недійсності, неукладеності чи нікчемності такого договору, оскільки сторонами не встановлено обов`язковості скріплення печаткою кожної його сторінки.

Відтак, прийняття митним органом рішень про коригування митної вартості товарів з посиланням на відсутність печаток продавця і покупця на кожній сторінці наданого при митному оформлені договору, суд вважає безпідставним.

Також суд вважає необґрунтованими зазначення відповідачем в оскаржуваних рішеннях, що про ознаки підробки, неправдивість відомостей згідно контракту, та фіктивність контракту, як такого, що укладався без наміру виконання прийнятих сторонами зобов`язань, свідчить те, що окремі ділянки зовнішньоекономічного договору (контракту) №10122022 від 10.12.2022 містять сліди неодноразового сканування та повторного друку (на всіх аркушах наявні дрібні чорні плями).

Наданий до суду текст контракту №10122022 від 10.12.2022 відображений чітко, чорні плями та сліди неодноразового сканування відсутні.

Між тим, суд вважає, навіть якщо припустити в наявності Одеської митниці копії контракту з дрібними чорними плямами, суб`єкту владних повноважень не достатньо лише вказати на них, а необхідно пояснити зв`язок якості копії контракту з наявністю обґрунтованих сумнівів в митній вартості товару. Крім того, відповідачем як суб`єктом владних повноважень не надано до суду доказів, що про підробку, фіктивність контракту № 10122022 від 10.12.2022 як такого, що укладався без наміру виконання прийнятих сторонами зобов`язань,тобто сумніви митниці є лише припущеннями.

Верховний Суд у постанові від 05.03.2019 у справі №815/5791/17 наголосив, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Також суд вважає неспроможними доводи митного органу щодо розбіжностей митної вартості товару, оскільки на рахунках-фактурах №WD0209 від 26.04.2023 року, №WD0347 від 08.05.2023 року, №WD0348 від 08.05.2023 року зображення відбитків печатки й підпису продавця GREENLINE CHEMICALS LTD є виготовленим за допомогою графічного редагування та подальшого нашарування в електронному документі формату pdf, а також що зображення на рахунках-фактурах (інвойсах) №WD0209 від 26.04.2023 року, № WD0347 від 08.05.2023 року, № WD0348 від 08.05.2023 року, та на пакувальних листах №WD0209 від 26.04.2023 року, №WD0347 від 08.05.2023 року, №WD0348 від 08.05.2023 року, відбитків печатки й підпису продавця GREENUINE CHEMICALS LTD є дзеркально схожими і вочевидь відображеними за допомогою графічного редагування та подальшого нашарування в електронному документі формату pdf.

Згідно копій наявних в матеріалах справи рахунків-фактур (інвойсів) №WD0209 від 26.04.2023 року, № WD0347 від 08.05.2023 року, № WD0348 від 08.05.2023 року, та пакувальних листів №WD0209 від 26.04.2023 року, №WD0347 від 08.05.2023 року, №WD0348 від 08.05.2023 року, вони роздруковані та підписані контрагентом позивача компанією GREENLINE CHEMICALS LTD.

Висновки щодо заповнення контрагентом декларанта вказаних документів в pdf жодним чином не вливають на числові значення складових митної вартості товарів, тому суд вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Крім того, є непідтвердженими належними доказами доводи відповідача, що рахунки-фактури (інвойси) №WD0209 від 26.04.2023 року, № WD0347 від 08.05.2023 року, № WD0348 від 08.05.2023 року, та пакувальні листи №WD0209 від 26.04.2023 року, №WD0347 від 08.05.2023 року, №WD0348 від 08.05.2023 року підписані за допомогою графічного редагування та подальшого нашарування в електронному документі формату pdf.

Водночас відповідачем не вказано будь-якого іншого обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), визначеної митницею у спірному рішенні.

Таким чином відповідачем не спростовано жодними належними, допустимими та достатніми доказами твердження позивача, що документи, надані ним до митних декларацій № 23UA24U0 від 03.05.2023 року, № 23UA37U8 від 23.05.2023 року та № 23UA38U7 від 23.05.2023 року не мають розбіжностей, які б могли вплинути на митну вартість товару або свідчать про наявність ознак підробки, що б могло надати митному органу підстави для висновку про неправильне визначення позивачем митної вартості.

За положеннями МКУ та сталою практикою Верховного Суду рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах (постанови ВС від 27.04.2020 року по справі №140/804/19, від 11.06.2020 року по справі №815/5464/16, від 30.04.2020 року по справі №820/231/16, від 31.03.2020 року, від 19.03.2020 року по справі №808/4127/15).

Між тим, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

МК України встановлено, що при відсутності застережень щодо застосування основного методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу та наявності документів, перелік яких зазначений в ч.2 ст.53 МК України застосовується саме основний метод визначення митної вартості товарів.

Згідно ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та другорядними методами: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частинами 3,6 цієї статті визначено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Частиною 8 статті 57 МКУ встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, проте такі функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди з задекларованою митною вартістю, до яких відносить, зокрема, проведення консультацій та обов`язок послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів.

Відповідно до п.2,4 ст.55 МКУ прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, спірне рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містить, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та мотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 ч.2 ст.55 МКУ.

Оцінюючи вказане рішення відповідача суд вважає за необхідне врахувати також правові висновки щодо застосування норм права до спірних правовідносин, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд наголошував у своїх правових висновках, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Верховний Суд вважав за необхідне зауважити, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанова від 25 лютого 2020 року справа №260/718/19; 27 квітня 2020 року справа №140/804/19).

У постанові від 30.04.2020 року по справі №820/231/16 Верховний Суд вказує, що отримана з Центральної бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажну митну декларацію, на яку митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування(якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Тоді як матеріали справи таких доказів не містять.

Такі докази не містяться і в матеріалах даної справи №420/12208/23.

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 72, 73, 75, 76 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів № UA500410/2023/000013/2 від 04.05.2023 року, № UA500410/2023/000014/2 від 23.05.2023 року, № UA500410/2023/000015/2 від 23.05.2023 року, а також карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500410/2023/000027 від 04.05.2023 року, №UA500410/2023/000031 від 23.05.2023 року№UA500410/2023/000032 від 23.05.2023 року.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховний Суд у постанові від 16.03.2020 по справі №1.380.2019.001962 дійшов висновку, що при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову в розумінні Закону «Про судовий збір» є різниця митних платежів, що підлягали сплаті з урахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем сплачений судовий збір у загальному розмірі 8827,48 грн., а саме 1,5% від різниці митних платежів, що підлягали сплаті з урахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.

Суд вважає, що по даній справі з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 8827,48 грн.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 12, 77, 90, 241-246, 251, 255, 257, 258, 262, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» (вул. Велика Арнаутська, 26, офіс 146, м. Одеса, 65048, ) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631), про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500410/2023/000013/2 від 04.05.2023 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500410/2023/000027 від 04.05.2023 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500410/2023/000014/2 від 23.05.2023 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500410/2023/000031 від 23.05.2023 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № /2023/000015/2 від 23.05.2023 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500410/2023/000032 від 23.05.2023 року.

Стягнути з Одеської митниці (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А, код ЄДРПОУ ВП 44005631) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» (вул. Велика Арнаутська, 26, офіс 146, м. Одеса, 65048, ) суму сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 8827,48 грн. (вісім тисяч вісімсот двадцять сім грн. 48 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 13.09.2023 року.

Суддя Г. В. Лебедєва