Справа № 620/4940/23
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/4940/23 Головуючий у 1 інстанції: Ткаченко О.Є.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Ключковича В.Ю.

Кузьмишиної О.М.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Чернігівській області на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден газ» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Голден газ» (далі - ТОВ «Голден газ») звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним ТОВ «Голден Газ» №147-Р від 07.04.2023 року, а саме, про анулювання:

- ліцензії № 1900131, адреса АГЗП: м. Чернігів, пр. Миру, 231;

- ліцензії № 1900135, адреса АГЗП: Чернігівська область, с. Вертіївка, вул. Київська 19;

- ліцензії № 1900115, адреса АГЗП: Чернігівська область, смт. Михайло-Коцюбинське вул. Чернігівська 5;

- ліцензії № 1900126, адреса АГЗП: Чернігівська область, м. Ніжин вул. Носівський шлях 21 Б;

- ліцензії № 1900128, адреса АГЗП: Чернігівська область, смт. Козелець, вул. Магістральна 13;

- ліцензії № 1900130, адреса АГЗП: Чернігівська область, смт. Барва, вул. Миру 11 а;

- ліцензії № 1900124, адреса АГЗП: Чернігівська область, с. Займище вул. Перемоги 64;

- ліцензії № 1900122, адреса АГЗП: Чернігівська область, с. Вокзал- Городня, вул 1-го травня 123Е.

Також, Товариство з обмеженою відповідальністю «Голден газ» звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову, в якій просило вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення до набрання законної сили судовим рішенням у справі №620/4940/23 дії розпорядження №147-Р від 07.04.2023р., виданого Головним управлінням ДПС у Чернігівській області, про анулювання 8 ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Газ» на наступних об`єктах (АГЗП):

АГЗП за адресою: м. Чернігів, пр. Миру, 231 - ліцензія №1900131, термін дії з 01.07.2019 до 01.07.2024;

АГЗП за адресою: Чернігівська область, с. Вертіївка, вул. Київська 19 - ліцензія №1900135, термін дії з 01.07.2019 до 01.07.2024;

АГЗП за адресою: Чернігівська область, смт. Михайло-Коцюбинське вул. Чернігівська, 5 - ліцензія №1900115, термін дії з 01.07.2019 до 01.07.2024;

АГЗП за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин вул. Носівський шлях 21Б -ліцензія №1900126, термін дії з 01.07.2019 до 01.07.2024;

АГЗП за адресою: Чернігівська область, смт. Козелець, вул Магістральна, 13 - ліцензія №1900128, термін дії з 01.07.2019 до 01.07.2024;

АГЗП за адресою: Чернігівська область, смт. Варва, вул. Миру 11а - ліцензія №1900130, термін дії з 01.07.2019 до 01.07.2024;

АГЗП за адресою: Чернігівська область, с. Займище вул. Перемоги 64 - ліцензія №1900124, термін дії з 01.07.2019 до 01.07.2024;

АГЗП за адресою: Чернігівська область, с. Вокзал-Городня, вул. 1-го травня, 123Е - ліцензія №1900122, термін дії з 01.07.2019 до 01.07.2024.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року заяву про забезпечення позову задоволено. Зупинено дію розпорядження Головного управління ДПС у Чернігівській області №147-Р від 07.04.2023 в частині анулювання ліцензій позивача на право роздрібної торгівлі пальним на наступні об`єкти (АГЗП):

АГЗП за адресою: м. Чернігів, пр. Миру, 231 - ліцензія №1900131, термін дії з 01.07.2019 до 01.07.2024;

АГЗП за адресою: Чернігівська область, с. Вертіївка, вул. Київська 19 - ліцензія №1900135, термін дії з 01.07.2019 до 01.07.2024;

АГЗП за адресою: Чернігівська область, смт. Михайло-Коцюбинське вул. Чернігівська, 5 - ліцензія №1900115, термін дії з 01.07.2019 до 01.07.2024;

АГЗП за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин вул. Носівський шлях 21Б -ліцензія №1900126, термін дії з 01.07.2019 до 01.07.2024;

АГЗП за адресою: Чернігівська область, смт. Козелець, вул Магістральна, 13 - ліцензія №1900128, термін дії з 01.07.2019 до 01.07.2024;

АГЗП за адресою: Чернігівська область, смт. Варва, вул. Миру 11а - ліцензія №1900130, термін дії з 01.07.2019 до 01.07.2024;

АГЗП за адресою: Чернігівська область, с. Займище вул. Перемоги 64 - ліцензія №1900124, термін дії з 01.07.2019 до 01.07.2024;

АГЗП за адресою: Чернігівська область, с. Вокзал-Городня, вул. 1-го травня, 123Е - ліцензія №1900122, термін дії з 01.07.2019 до 01.07.2024 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №620/4940/23.

Не погодившись з ухвалою суду, відповідач - Головне управління ДПС у Чернігівській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

04 вересня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Головного управління ДПС у Чернігівській області надійшло клопотання, в якому, зокрема, просить провести судове засідання в режимі відеоконференції з Чернігівського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року клопотання Головного управління ДПС у Чернігівській області про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено.

05 вересня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден газ» - Шестака Олексія Васильовича надійшла заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду засобами відеоконференцзв`язку системи «Електронний суд».

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден газ» - Шестака Олексія Васильовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено.

Також, 05 вересня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден газ» надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що на даний час існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, у зв`язку з чим, для відновлення прав та інтересів позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Колегія суддів з даного приводу вважає за необхідне зазначити наступне.

За приписами ч.ч. 1-2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 27 квітня 2020 року у справі №580/2403/19 зазначив, що «підстави забезпечення позову, передбачені частини другої статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти».

Згідно ч. 4 ст. 150 КАС України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Нормами статті 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 151 КАС України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, у випадку, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також, якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів забезпечення позову, у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Необґрунтоване вжиття заходів забезпечення позову може призвести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

У постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду у від 07 червня 2023 року у справі №ЗД/380/2/23 вказано наступне: «…В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам».

Отже, у випадку задоволення заяви про забезпечення позову, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також, вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

У постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року у справі №640/23956/21 вказано, що «заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії».

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову перш за все необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

З огляду на викладене, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Так, в заяві про забезпечення позову ТОВ «Голден газ» зазначає, що розгляд питання щодо правомірності та достатності документів для отримання ліцензій на роздрібний продаж пального був предметом розгляду ГУ ДФС у Чернігівській області (правонаступником якого є відповідач) у 2019 році та за результатами такого розгляду були надані відповідні ліцензії, однак, ГУ ДПС у Чернігівській області своїм розпорядженням фактично повторно розглянуло документи ТОВ «Голден Газ», які були надані у 2019 році та скасувало свої ж рішення щодо достатності таких документів та надання права на здійснення відповідної ліцензійної діяльності.

Таким чином, на переконання заявника, рішення відповідача про анулювання ліцензій з підстав, що вирішуються при первинному зверненні з заявою про отримання ліцензій, а не після 4 років дії таких ліцензій, має всі ознаки явно незаконного та порушує принцип належного урядування.

Крім того, ТОВ «Голден газ» у заяві про забезпечення позову посилається на те, що анулювання ліцензій має наслідком майже повного позбавлення Товариства права на отримання доходу та прибутку. При цьому, Товариство продовжує нести зобов`язання з оплати за оренду землі, здійснює оплату праці своїх працівників та інші обов`язкові платежі.

Отже, з вищевказаного вбачається, що однією з підстав подання заяви про забезпечення позову, є, на думу заявника, очевидна протиправність розпорядження відповідача про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним.

Так, у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 826/16509/18 та від 07 квітня 2020 року у справі № 826/13413/18 щодо «очевидності» ознак протиправності дій та порушення прав позивача зазначено, що попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх «якість»: вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваних рішень (дій) поза обґрунтованим сумнівом.

Сама ж лише незгода позивача із діями (рішеннями) суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання їх протиправними і зобов`язання вчинити певні дії ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Таким чином, перевірка протиправності спірного розпорядження, можлива лише на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності під час судового розгляду справи на підставі позову, про забезпечення якого просить позивач.

Поряд з тим, у даному випадку, наявність очевидних ознак протиправності рішень відповідача, на які посилається позивач у своїй заяві про забезпечення позову, може бути встановлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за наслідком розгляду справи по суті.

Тобто, на переконання колегії суддів, надання правової оцінки оскаржуваному розпорядженню про анулюванню ліцензій має здійснюватися судом у межах процедури судового розгляду, з дотриманням усіх процесуальних гарантій учасників справи, передбачених процесуальним законом, а тому, вжиття заходів забезпечення позову у такий спосіб фактично призводить до вирішення спору по суті.

Щодо висновку суду першої інстанції про те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, у зв`язку з чим, для відновлення прав та інтересів позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, слід зазначити наступне.

Колегія суддів звертає увагу на те, що підприємницька діяльність передбачає ведення господарської діяльності на власний ризик, який включає в себе можливі втрати інвестицій, виникнення додаткових витрат та інше.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року у справі №420/21952/21 та, відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Згідно статті 1173 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

У разі оскарження відповідного акту суб`єкта владних повноважень, особа має право разом з іншими позовними вимогами заявити вимоги про відшкодування спричиненої таким актом шкоди. Тому, відсутність особливого порядку відшкодування шкоди внаслідок необґрунтованого анулювання дії ліцензії, не може бути підставою вжиття заходів забезпечення позову.

З приводу висновку суду першої інстанції стосовно негативних наслідків для господарської діяльності позивача, колегія суддів зазначає, що безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте, відповідно до статті 150 КАС України, зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є безумовними підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

На думку колегії суддів, застосовуючи заходи забезпечення позову з підстав, які законом не передбачені, суд втрутився у компетенцію відповідача, зупинив дію розпорядження та фактично надав можливість позивачу, як ліцензіату, продовжувати здійснення господарської діяльності без наявності ліцензій.

Крім того, задоволення заяви про забезпечення позову є по своїй суті вирішенням спору по суті без встановлення всіх обставин, що мають значення для вирішення спору, що не узгоджується із завданнями та принципами адміністративного судочинства.

Суд наголошує, що інститут забезпечення адміністративного позову дійсно є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. Однак, застосовуючи такий інститут, необхідно перш за все враховувати його мету та запобігати вирішенню спору у справі шляхом задоволення заяви про забезпечення позову.

Враховуючи вищезазначене, оскільки, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден газ» про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-ІV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Згідно з Рекомендацією N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про вжиття заходів забезпечення позову, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню, а у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 150, 195, 242, 250, 308, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області задовольнити.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року скасувати.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден газ» про забезпечення адміністративного позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Ключкович В.Ю.

Кузьмишина О.М.

Повний текст постанови виготовлено 14.09.2023 р.