Справа № 560/3351/23
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3351/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Михайлов О.О.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

14 вересня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулось в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу в сумі 8754,72 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.05.2023 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.05.2023 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що майно за яке нараховано податкові зобов`язання, у зв`язку із несплатою яких виник заявлений до стягнення податковий борг, було передане в оплату послуг як ліквідатору ТОВ "Дружба-Агро" на стадії його ліквідації в процесі банкрутства, у зв`язку з відсутністю коштів у банкрута. У зв`язку з тим, що майно знаходилось в аварійному стані, його було демонтовано, однак у зв`язку з відсутністю правового регулювання зазначеного питання, неможливо вилучити записи з державного реєстру, оскільки відсутній технічний паспорт, а БТІ не може виготовити паспорт на неіснуючі будівлі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Заважив, що на момент формування податкових повідомлень-рішень в інформаційних системах ДПС України містилася інформація щодо перебування у власності громадянина ОСОБА_1 : нежитлового приміщення (комплексу) загальною площею 339,2 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлового приміщення загальною площею 4,5 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2023, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, за відповідачем рахується податковий борг в сумі 8754,72 грн, який виник внаслідок несплати в установлені законодавством строки узгоджених сум податкових зобов`язань по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, визначених на підставі податкових повідомлень-рішень форми "Ф": №0-2225 від 21.03.2019 в сумі 3157,10 грн; №0-2225 від 18.03.2020 в сумі 1415,48 грн; №0-2225 від 07.04.2021 в сумі 1458,54 грн; №0276975/1305-2205 від 19.03.2018 в сумі 2713,60 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на наявність у відповідача вказаного податкового боргу, який відповідач добровільно не погашає, наявні підстави для стягнення такого боргу.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України, прийнятій на п`ятій сесії Верховної Ради України 28.06.1996, кожен зобов`язаний сплачувати податки збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (ПК України), контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з пунктом 54.5. статті 54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пп. 14.1.39. п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до пп. а) пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вимог п. 59.1 ст. 59 ПК України позивач надіслав відповідачу податкову вимогу форми "Ф" від 15.03.2022 №1415-17.

Податкова вимога та податкові повідомлення-рішення відповідачем не оскаржувалися.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до протиправності податкових повідомлень-рішень форми "Ф" №0-2225 від 21.03.2019, №0-2225 від 18.03.2020, №0-2225 від 07.04.2021, №0276975/1305-2205 від 19.03.2018, які відповідач не оскаржив.

До того ж, такі доводи не стосуються предмету спору у даній справі.

Крім того, на момент формування податкових повідомлень-рішень в інформаційних системах ДПС України містилася інформація щодо перебування у власності громадянина ОСОБА_1 : нежитлового приміщення (комплексу) загальною площею 339,2 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлового приміщення загальною площею 4,5 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначене підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

При цьому, повідомлення про знесення вказаних будівель відповідач подав до контролюючого органу лише 20.12.2022, у той час як заявлений до стягнення податковий борг виник у зв`язку із несплатою відповідних зобов`язань, нарахованих до 2021 року.

Згідно з п. 87.2 ст. 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Приписами п. 87.11 ст. 87 ПК України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Оскільки відповідачем податковий борг в добровільному порядку не погашено, наявні підстави для стягнення такого боргу за судовим рішенням.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 травня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.