Справа № 160/4145/23
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2023 року Справа № 160/4145/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді:Царікової О.В.,
секретаря судового засідання:Осуховської Ж.С.,
представника позивача: представника відповідача:Співак Н.М., Панковської Е.П.,
03.03.2023 Приватне акціонерне товариство «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» (далі ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН») звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 154/32-00-04-01-02-01-30926946 від 21 лютого 2023 року, винесеного Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, відповідно до якого було виявлено відсутність у ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» права на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку в банку у розмірі 13 117 677,00 грн.
Також, позивач не погоджується із оскарженим податковим повідомленням-рішенням від 21.02.2023 № 154/32-00-04-01-02-01-30926946, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню і наголошує на тому, що у відповідача були відсутні правові підстави для позбавлення позивача права на відшкодування ПДВ за операціями, здійсненими з ПрАТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА», в сумі 13 117 677,00 грн, заявленими в декларації за листопад 2022 року, оскільки, ним виконані усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування за наявності необхідних документальних підтверджень розміру податкового кредиту. З огляду на викладене, позивач просить суд задовольнити позовну заяву повністю.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 березня 2023 року відкрито провадження у справі № 160/4145/23 та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 04 квітня 2023 року. Останнє судове засідання у справі відбулося 10.07.2023.
04 квітня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення проти прийняття до розгляду уточненого позову та заяви про збільшення позовних вимог (вх. №6227/23).
04 квітня 2023 року судом у підготовчому засіданні на місці ухвалено прийняти заяву про збільшення позовних вимог від 27.03.2023.
У судовому засіданні, призначеному на 08 червня 2023 року, судом прийнято заяву про збільшення позовних вимог.
Щодо правомірності винесених Східним МУ ДПС податкових повідомлень-рішень від 08 лютого 2023 року № 116/32-00-07-06-19, № 117/32-00-07-06-19, № 118/32-00-07-06-19, № 154/32-00-04-01-02-01-30926946 від 21 лютого 2023 року, № 202/32-00-04-01-02-01-30926946 від 17 березня 2023 року, від 17.04.2023 № 286/32-00-04-01-02-01, від 17.01.2023 №43/32-00-04-01-02-01/30926946 відповідач зазначив, що операції по податковим накладним від 01.09.2022 № 10, від 05.09.2022 №25, від 07.09.2022 №48, від 13.09.2022 №81, від 14.09.2022 №90, від 14.09.2022 №91, від 15.09.2022 №101, від 26.09.2022 №346, від 27.09.2022 №360, від 29.09.2022 №375, від 16.09.2022 №108, від 19.09.2022 №119 здійснено всупереч Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» та такий правочин укладений з порушенням мораторію, визначеного пунктом 1 постанови, є нікчемним. Надані позивачем пояснення та документи не спростовують обставини, які підпадають під п. 1 та п.2. абз.1 Постанови № 187, у зв`язку з чим, відповідачем встановлено завищення податкового кредиту.
Підсумовуючи вищевикладене, відповідач наголошував на тому, що висновки податкового органу за результатами проведених перевірок є об`єктивними, такими що відповідають дійсності, підтверджені належними доказами, а податкові повідомлення-рішення є правомірними га такими, що не підлягають скасуванню.
Представник позивача у судовому засіданні 10.07.2023 позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представник відповідача у судовому засіданні 10.07.2023 заперечив проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з огляду на таке.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, видами діяльності позивача є: виробництво труб, порожнистих профілів і фітингів зі сталі (основний) (код КВЕД 24.20), виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій (код КВЕД 25.11), професійно-технічна освіта (код КВЕД 85.32), оптова торгівля металами та металевими рудами (код КВЕД 46.72), неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90), діяльність у сфері архітектури (код КВЕД 71.11), відновлення відсортованих відходів (код КВЕД 38.32).
Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків протягом 2022 року неодноразово проводилися перевірки ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн., та щодо достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податків.
Користуючись правом, передбаченим п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України позивачем протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання Акту від 07.11.2022 № 483/32-00-07-06-26-21/30926946 позивачем було подано контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення, в яких останній навів доводи щодо незгоди з висновками, наведеними в акті перевірки, та надав докази на їх підтвердження.
Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків за результатом розгляду заперечень доводи позивача було відхилено.
09 грудня 2022 року Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків на підставі акту перевірки від 07.11.2022 №483/32-00-07-06-26-21/30926946 були винесені податкові повідомлення-рішення № 378/32-00-07-06-26, № 379/32-00-07-06-26, № 380/32-00-07-06-26.
Згідно з податковим повідомленням-рішенням № 378/32-00-07-06-26 на підставі Акту перевірки № 483/32-00-07-06-26-21/30926946 від 07.11.2022 встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, абз. «а» п. 198.1, абз. 1-3 п. 198.2, абз. 1-2 п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, абз. «в» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України та зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у такому розмірі: сума завищення бюджетного відшкодування 12 082,00 грн, штрафні (фінансові) санкції 041,00 грн.
Згідно з податковим повідомленням-рішенням № 379/32-00-07-06-26 на підставі Акту перевірки № 483/32-00-07-06-26-21/30926946 від 07.11.2022 встановлено порушення підпункту «б» п. 200.4 ст. 200 ПКУ з урахування постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 у відповідності до норми пп. «в» п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України: виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період лютий 2022 року, квітень 2022 року, травень 2022 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку в банку у розмірі 33 532 088,00 грн.
Згідно з податковим повідомленням-рішенням № 380/32-00-07-06-26 на підставі Акту перевірки № 483/32-00-07-06-26-21/30926946 від 07.11.2022 встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, абз. «а» п. 198.1, абз. 1-3 п. 198.2, абз. 1-2 п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, абз. «в» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України і зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 50 023,00 грн.
Позивачем було подано скаргу про перегляд податкових повідомлень-рішень № 378/32-00-07-06-26, № 379/32-00-07-06-26, № 380/32-00-07-06-26, однак, рішенням Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про результати розгляду скарги від 16.02.2023 № 3807/6/99-00-06-01-02-06, зазначені податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення.
Позивачем зазначено, що копію рішення про результати розгляду скарги № 3907/6/99-00-06-01-02-06 останнім було отримано 27.02.2023.
Користуючись правом, передбаченим п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу позивачем протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акту перевірки від 19.12.2022 № 573/32-00-04-01-02-05/30926946 було подано контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення, в яких він надав доводи щодо незгоди з висновками, наведеними в акті перевірки, та докази на їх підтвердження.
Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків за результатом розгляду заперечень доводи позивача було відхилено.
19 січня 2023 року відповідачем на підставі акту перевірки від 19.12.2022 № 573/32-00-04-01-02-05/30926946 були винесені податкові повідомлення-рішення № 54/32-00-04-01-02-05-30926946, № 55/32-00-04-01-02-05-30926946, № 56/32-00-04-01-02-05-30926946.
Згідно з податковим повідомленням-рішенням № 54/32-00-04-01-02-05-30926946 на підставі Акту перевірки № 573/32-00-04-01-02-05/30926946 від 19.12.2022 встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, абз. «а» п. 198.1, абз. 1-3 п. 198.2, абз. 1-2 п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, абз. «в» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України та зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у такому розмірі: сума завищення бюджетного відшкодування 1 173 355,00 грн, штрафні (фінансові) санкції 586 677,50 грн.
Згідно з податковим повідомленням-рішенням № 55/32-00-04-01-02-05-30926946 на підставі Акту перевірки № 573/32-00-04-01-02-05/30926946 від 19.12.2022 встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, абз. «а» п. 198.1, абз. 1-3 п. 198.2, абз. 1-2 п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, абз. «в» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України і зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 159 747,00 грн.
Згідно з податковим повідомленням-рішенням № 56/32-00-04-01-02-05-30926946 на підставі Акту перевірки № 573/32-00-04-01-02-05/30926946 від 19.12.2022 встановлено порушення підпункту «б» п. 200.4 ст. 200 ПКУ з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 та у відповідності до норми пп. «в» п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України: виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період червень 2022 року, липень 2022 року, серпень 2022 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку в банку у розмірі 68 732 487,00 грн.
За результатами перевірки Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків було складено Акт від 06.01.2023 №4/32-00-07-06-14/30926946.
Користуючись правом, передбаченим п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України позивачем протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акту перевірки було подано контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення, в яких він надав щодо незгоди з висновками, наведеними в Акті № 4/32-00-07-06-14/30926946 від 06.01.2023, та докази на їх підтвердження.
Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків за результатом розгляду заперечень доводи позивача було відхилено.
08 лютого 2023 року відповідачем на підставі Акту № 4/32-00-07-06-14/30926946 від 06.01.2023 були винесені податкові повідомлення-рішення № 116/32-00-07-06-19, № 117/32-00-07-06-19, № 118/32-00-07-06-19 згідно висновку якого встановлено порушення ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» п. 44.1 ст. 44, абз. «а» п. 198.1, п. 198.2, абз.1,2 п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами), внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту, що призвело до порушення п. 200.1, абз. «в» п. 200.4 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами) в частині завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21 податкової декларації з ПДВ) за вересень 2022 року на 7139 грн, та абз. «б» п. 200.4 ст. 200 в частині завищення суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню (р. 20.2.1 податкових декларацій з ПДВ) за вересень 2022 року на суму 8674561 грн.
Згідно з податковим повідомленням-рішенням № 116/32-00-07-06-19 на підставі Акту перевірки № 4/32-00-07-06-14/30926946 від 06.01.2023 встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, абз. «а» п. 198.1, абз. 1-3 п. 198.2, абз. 1-2 п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, абз. «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України та зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у такому розмірі: сума завищення бюджетного відшкодування 8 674 561,00 грн, штрафні (фінансові) санкції 4 337 280,50 грн.
Згідно з податковим повідомленням-рішенням № 117/32-00-07-06-19 на підставі Акту перевірки № 4/32-00-07-06-14/30926946 від 06.01.2023 встановлено порушення підпункту «в» п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України: виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період вересень 2022 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку в банку у розмірі 38 752 грн.
Згідно з податковим повідомленням-рішенням № 118/32-00-07-06-19 на підставі Акту перевірки № 4/32-00-07-06-14/30926946 від 06.01.2023 встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, абз. «а» п. 198.1, п. 198.2, абз. 1,2 п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, абз. «в» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України і зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 7 139,00 грн.
Відділом податкового адміністрування підприємств чорної та кольорової металургії управління податкового адміністрування підприємств гірничо-металургійної сфери Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків було проведено камеральну перевірку достовірності нарахування ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податків за жовтень 2022 року.
Користуючись правом, передбаченим п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу, позивачем протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акту перевірки за період листопад 2022 року було подано контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення, в яких він надав доводи щодо незгоди з висновками, наведеними в Акті № 609/32-00-04-01-02-01-30926946 від 20.12.2022, та докази на їх підтвердження.
Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків за результатом розгляду заперечень доводи позивача було відхилено.
17 січня 2023 року Відповідачем на підставі Акту перевірки за період жовтень 2022 року було винесено податкове повідомлення-рішення № 43/32-00-04-01-02-01-30926946, згідно з яким на підставі акта перевірки № 609/32-00-04-01-02-01-30926946 від 20.12.2022 встановлено порушення підпункту «б» п. 200.4 ст. 200 ПКУ з урахування постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 та у відповідності до норми пп. «в» п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України: виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період жовтень 2022 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у розмірі 16 103 844 грн.
Позивачем 06 лютого 2023 року було подано скаргу на податкове повідомлення-рішення № 43/32-00-04-01-02-01-30926946. Разом з тим, 29 березня 2023 року позивачем було подано заяву про відкликання скарги. Рішенням відповідача від 31 березня 2023 року скаргу залишено без розгляду; рішення по суті скарги відповідачем не приймалося.
Відділом податкового адміністрування підприємств чорної та кольорової металургії управління податкового адміністрування підприємств гірничо-металургійної сфери Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків було проведено камеральну перевірку ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» щодо достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податків за листопад 2022 року.
За результатами перевірки Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків було складено Акт від 19.01.2023 № 43/32-00-04-01-02-01-30926946.
Користуючись правом, передбаченим п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу, позивачем протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем Акту № 43/32-00-04-01-02-01-30926946 від 19.01.2023 було подано контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення, в яких він надав доводи щодо незгоди з висновками, наведеними в акті перевірки та докази на їх підтвердження.
Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків за результатом розгляду заперечень доводи позивача було відхилено.
21 лютого 2023 року відповідачем на підставі акту перевірки було винесено податкове повідомлення-рішення № 154/32-00-04-01-02-01-30926946, згідно з яким на підставі Акту перевірки від 19.01.2023 № 43/32-00-04-01-02-01-30926946 встановлено порушення підпункту «б» п. 200.4 ст. 200 ПКУ з урахування постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 у відповідності до норми пп. «в» п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України: виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку в банку у розмірі 13 117 677,00 грн.
Відділом податкового адміністрування підприємств чорної та кольорової металургії управління податкового адміністрування підприємств гірничо-металургійної сфери Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків було проведено камеральну перевірку ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» щодо достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податків за грудень 2022 року.
За результатами перевірки Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків було складено Акт від 17.02.2023 № 112/32-00-04-01-02-01-30926946.
17 березня 2023 року відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення № 202/32-00-04-01-02-01-30926946, згідно з яким на підставі Акту перевірки № 112/32-00-04-01-02-01-30926946 від 17.02.2023 встановлено порушення підпункту «б» п. 200.4 ст. 200 ПКУ з урахування постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 та у відповідності до норми пп. «в» п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України: виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період грудень 2022 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку в банку у розмірі 3 371 262,00 грн.
Відділом податкового адміністрування підприємств чорної та кольорової металургії управління податкового адміністрування підприємств гірничо-металургійної сфери Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків було проведено камеральну перевірку ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податків за січень 2023 року.
За результатами перевірки Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків було складено Акт від 21.03.2023 №200/32-00-04-01-02-01-30926946.
17 квітня 2023 року відповідачем на підставі Акту № 200/32-00-04-01-02-01-30926946 від 21.03.2023 було винесено податкове повідомлення-рішення № 286/32-00-04-01-02-01-30926946, згідно з яким на підставі Акту перевірки від 21.03.2023 № 200/32-00-04-01-02-01-30926946 встановлено порушення підпункту «б» п. 200.4 ст. 200 ПКУ з урахування постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 та у відповідності до норми пп. «в» п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України: виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період січень 2023 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку в банку у розмірі 5 560 135,00 грн.
Позивач, не погоджуючись із означеними податковими повідомленнями - рішеннями Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, звернувся до суду із означеним позовом.
Таким чином, предметом позову у цій справі є позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових-повідомлень рішень № 378/32-00-07-06-26 від 09 грудня 2022 року, № 379/32-00-07-06-26 від 09 грудня 2022 року, № 380/32-00-07-06-26 від 09 грудня 2022 року, № 54/32-00-04-01-02-05-30926946 від 19 січня 2023 року, № 55/32-00-04-01-02-05-30926946 від 19 січня 2023 року, № 56/32-00-04-01-02-05-30926946 від 19 січня 2023 року; №116/32-00-07-06-19 від 08 лютого 2023 року, № 117/32-00-07-06-19 від 08 лютого 2023 року, № 118/32-00-07-06-19 від 08 лютого 2023 року, № 154/32-00-04-01-02-01-30926946 від 21 лютого 2023 року, № 43/32-00-04-01-02-01-30926946 від 17 січня 2023 року, № 202/32-00-04-01-02-01-30926946 від 17 березня 2023 року, № 286/32-00-04-01-02-01-30926946 від 17 квітня 2023 року.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Щодо правомірності винесення податкових повідомлень - рішень від 09 грудня 2022 року № 378/32-00-07-06-26 (форми В1), № 379/32-00-07-06-26 (форми В3), №380/32-00-07-06-26 (форми В4) суд зазначає таке.
Висновки Акту перевірки обґрунтовані тим, що первинні документи між позивачем та постачальниками складені всупереч вимогам діючого законодавства України, в зв`язку з чим, немає можливості підтвердити факт здійснення описаних господарських операцій та немає підстав для включення позивачем до складу податкового кредиту вартості придбання товарів від постачальників; у зв`язку з неможливістю підтвердження перевіркою реальності придбання постачальниками товару, відвантаженого на адресу позивача, неможливо підтвердити і взаємовідносини по ланцюгу подальшої реалізації, а отже і правомірність формування податкових зобов`язань та податкового кредиту.
Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі ПК України) визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".
Аналіз норм цього закону дає підстави вважати, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість необхідно з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
З цього приводу також звертається увага на те, що обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника - покупця товарів (робіт, послуг), позаяк саме він є суб`єктом, який зменшує суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість, що підлягає перерахуванню до бюджету на суму податкового кредиту. Отже, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватися належним чином оформленими первинними документами.
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарських операцій між позивачем та вищезазначеними контрагентами.
Згідно умов зазначеного вище Договору, ТОВ «ФОРНАС ГРУП» зобов`язується передати у власність позивачу (покупцеві) трубопровідну арматуру та інші матеріали, іменовані надалі товар, у кількості та номенклатурі, наведеними у Специфікаціях, а позивач (покупець) зобов`язується прийняти та сплатити товар на умовах, передбачених цим Договором.
Наданими до суду копіями документів було підтверджено виконання сторонами умов вказаного договору.
Постачання товару здійснювалося ТОВ «ФОРНАС ГРУП» позивачу на підставі підписаних сторонами договору специфікацій № 56 від 22.07.2021 та № 68 від 18.10.2021.
Факт відвантаження товару ТОВ «ФОРНАС ГРУП» позивачу за договором підтверджується видатковими накладними № 117 від 31.01.2022 та № 4 від 07.12.2021.
Факт транспортування зазначеного товару від ТОВ «ФОРНАС ГРУП» позивачу підтверджується товаро-транспортними накладними № 117 від 31.01.2022 та № 4 від 07.12.2021.
Операції з придбання товарів у ТОВ «ФОРНАС ГРУП» були відображені позивачем в бухгалтерському обліку у відповідності до вимог чинного законодавства України, що підтверджується Журналом-ордером № 6.
Податковий кредит за вищевказаними операціями було відображено позивачем на підставі отриманих від ТОВ «ФОРНАС ГРУП» податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних № 60 від 31.01.2022 та № 89 від 07.12.2021.
Належним чином засвідчені копії зазначених документів містяться в матеріалах справи.
Згідно умов зазначеного вище Договору, ТОВ «РАДОС СВ» зобов`язується передати у власність позивачу (покупцеві) трубопровідну арматуру та інші матеріали, іменовані надалі товар, у кількості та номенклатурі, наведеними у відповідних Специфікаціях, а позивач (покупець) зобов`язується прийняти та сплатити товар на умовах, передбачених цим Договором.
Наданими до суду копіями документів було підтверджено виконання сторонами умов вказаного договору.
Постачання товару здійснювалося ТОВ «РАДОС СВ» позивачу на підставі підписаних сторонами Договору специфікацій № 10 від 08.12.2021 та № 13 від 28.01.2022.
Факт відвантаження товару ТОВ «РАДОС СВ» позивачу за договором підтверджується видатковими накладними № 159 від 23.12.2021, № 13 від 31.01.2022, № 18 від 07.02.2022.
Факт транспортування зазначеного товару від ТОВ «РАДОС СВ» позивачу підтверджується товаро-транспортними накладними № Р159 від 23.12.2021, № Р13 від 31.01.2022, № Р18 від 07.02.2022.
Операції з придбання товарів у ТОВ «РАДОС СВ» були відображені позивачем в бухгалтерському обліку у відповідності до вимог чинного законодавства України, що підтверджується Журналом-ордером № 6.
Податковий кредит за вищевказаними операціями було відображено позивачем на підставі отриманих від ТОВ «РАДОС СВ» податкових накладних № 161 від 23.12.2021 та № 15 від 31.01.2022, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Належним чином засвідчені копії зазначених документів містяться в матеріалах справи.
Згідно умов зазначеного вище договору, ТОВ «І Т С» зобов`язується передати у власність позивачу редуктора, іменовані надалі товар, у кількості та номенклатурі, які вказані у відповідних Специфікаціях, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, передбачених цим Договором.
Наданими до суду копіями документів було підтверджено виконання сторонами умов вказаного договору.
Постачання товару здійснювалося ТОВ «І Т С» позивачу на підставі підписаної сторонами договору специфікації № 9 від 21.12.2021.
Факт відвантаження товару ТОВ «І Т С» позивачу за договором підтверджується видатковою накладною № 2912/К1 від 29.12.2021.
Факт транспортування зазначеного товару від ТОВ «І Т С» позивачу підтверджується товаро-транспортною накладною № 997820633 від 29.12.2021.
Операції з придбання товарів у ТОВ «І Т С» були відображені позивачем в бухгалтерському обліку у відповідності до вимог чинного законодавства України, що підтверджується Журналом-ордером № 6.
Також, у позивача наявні документи технічного характеру на придбаний товар, а саме паспорт на технічне обслуговування.
Податковий кредит за вищевказаними операціями було відображено позивачем на підставі отриманої від ТОВ «І Т С» податкової накладної № 67 від 29.12.2021, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Належним чином засвідчені копії зазначених документів містяться в матеріалах справи.
Положеннями статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що особами, відповідальними за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, за нарахування, утримання та сплату (перерахування) податку до бюджету, а також за повноту та своєчасність його внесення до бюджету є платники податку.
За приписами пункту 36.5 статті 36 Податкового кодексу України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків.
При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку, допущені безпосередньо ним самим.
Отже, відповідальність є персональною; обов`язковою правовою підставою для неї є наявність вини конкретного платника податків у допущених порушеннях, відповідно, вона не може автоматично поширюватись на контрагентів платника податків. Порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків.
Даний правовий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 17.09.2020 у справі № 818/138/17.
Формування суб`єктом господарювання податкових зобов`язань не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету або здійснив інші порушення законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.
Отже, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку свого контрагента.
Стосовно посилань контролюючого органу щодо неможливості встановлення виробників деяких товарів, які були придбані позивачем в рамках господарських операцій із контрагентами по договорам поставки суд зауважує, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов`язку відповідальних службових осіб покупців бути обізнаними про те де саме, коли і ким вироблений товар, а також бути обізнаним з усім ланцюгом постачання товару, тому, у випадку наявності сумнівів щодо походження товару, саме податковий орган повинен обґрунтовано довести свою позицію та з`ясувати можливу наявність недобросовісних постачальників-платників податків, оскільки саме податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.
Окрім того, відповідно до роз`яснення Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 №742/11/13-11, при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
При цьому, відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
У рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Компанія "Вестберга таксі Актіеболаґ" та "Вуліч проти Швеції", суд звертав увагу на необхідність покладення обов`язку доказування на контролюючий орган, що цілком відповідає положенням статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Оцінюючи доводи податкового органу про відсутність сертифікатів якості на товар та/або паспортів, що підтверджують походження товару, суд зазначає, що такі доводи контролюючого органу не є достатньою підставою для висновку про нереальність господарських операцій, оскільки сертифікати якості та паспорти, що підтверджують походження товару у контексті ст. 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні не є первинними документами, якими підтверджується фактичне вчинення господарської операції.
Сертифікат якості - письмовий документ, складений у довільній формі, який підтверджує якість продукції. Тобто, сертифікат якості не є первинним документом бухгалтерського обліку, та жодним чином не визначає факт здійснення або нездійснення господарської операції, а податковий орган позбавлений повноважень щодо надання правової оцінки таким документам.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21.08.2018 у справі №806/5816/14.
Верховний Суд у постанові від 13.08.2020 у справі №520/4829/19 відхилив посилання контролюючого органу на ненадання документів, що підтверджують якість товару, оскільки Декрет Кабінету Міністрів України Про стандартизацію і сертифікацію, який передбачав обов`язкову наявність таких документів, втратив чинність з 1 січня 2018 року. При цьому, колегія суду зазначає, що сертифікат якості на товар не належить до документів, на підставі яких формується бухгалтерський і податковий облік та не містить відомостей про господарську операцію, ненадання позивачем у спірних правовідносинах сертифікатів якості товару не є доказом наявності складу податкового правопорушення.
Як видно з акта перевірки та встановлено судом під час розгляду справи, посадовими особами відповідача під час опрацювання декларацій використовувалася інформація комп`ютерних баз даних та автоматизованих інформаційних систем державної податкової служби: Інформація про фактичне ввезення товару за межі митної території України; ІС Податковий блок, АС Розподіл платників податку на додану вартість за категоріями уваги; АС Співставлення реєстру виданих та отриманих податкових накладних та Єдиного реєстру податкових накладних; Єдиний реєстр податкових накладних; Картка платника податків; Моніторинг реєстру платників ПДВ; Система автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України (АС співставлення ПЗ і ПК); Система співставлення даних реєстрів виданих та отриманих податкових накладних контрагентів; АРМ Таможня Інспектор 2006.
Суд зазначає, що посилання податкового органу на інформацію баз даних податкового органу щодо відсутності у контрагентів позивача можливості виконувати умови договору не заслуговують на увагу, оскільки внесені відомості баз даних податкового органу є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань, а висновки, викладені в податковій інформації, є відображенням дій працівників податкових органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків.
Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27 лютого 2018 року у справі №818/418/17 (касаційне провадження №К/9901/5097/17), номер судового рішення в ЄДРСР № 72791313.
У свою чергу, податкова інформація щодо контрагента по ланцюгу постачання не спростовує реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом, оскільки відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі №813/1497/17 (адміністративне провадження №К/9901/3819/17), номер судового рішення в ЄДРСР № 72343803).
Верховний Суд в постанові від 02 квітня 2019 року у справі №826/6245/18 (адміністративне провадження №К/9901/3279/19, №ЄДРСР 80894091) вказав, що не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, так само як і податкова інформація про інші порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку.
Суд не приймає доводи податкового органу про відсутність у контрагентів позивача достатньої кількості ресурсів для виконання умов договору, оскільки податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів або відсутності у контрагентів основних фондів чи кваліфікованого персоналу.
Доказів того, що на момент укладення із позивачем угод та вчинення господарських операцій контрагенти позивача не були зареєстровані як юридичні особи та як платники податку на додану вартість відповідачем до суду не надано.
У відповідності до п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, виникає у разі здійснення операцій, в т. ч. з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Як визначено у п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Пунктом 198.2 статті 198 ПК України встановлено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Нормами статті 201 Податкового кодексу України визначено перелік документів, що є підставою для нарахування податкового кредиту.
Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Застосовуючи зазначені правила оподаткування при оцінці оспорюваних господарських операцій по придбанню товарів/послуг/робіт, судом досліджено долучені позивачем до матеріалів справи копії належним чином оформлених первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та які містять достатні дані про зміст господарських операцій і їх учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій.
Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.
Суд відзначає, що порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, а тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на витрати з податку на прибуток, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.02.2018 р. №К/9901/2923/18.
Суд зазначає, що відсутність господарських ресурсів, які необхідні для провадження відповідної господарської діяльності підприємства, не доводять неможливості реального здійснення задекларованих операцій, з урахуванням того, що використання у виробничій діяльності транспортних засобів та інших фондів на підставі договорів оренди, позички чи використання власного транспорту чинним законодавством не заборонено.
Разом з тим, господарські операції між позивачем та ТОВ «СП ЕКОМЕТАЛ» мали місце до прийняття такого рішення. А саме, договір №б/н між сторонами було укладено 19.07.2021, постачання товару здійснювалося ТОВ «СП ЕКОМЕТАЛ» позивачу на підставі підписаної сторонами Договору специфікації № 4 від 10.01.2022; відвантаження товару ТОВ «СП ЕКОМЕТАЛ» позивачу за Договором мало місце 17.01.2022, що підтверджується видатковою накладною № ЕМ-17/01-1 від 17.01.2022 та товаро-транспортною накладною № 17 від 17.01.2022.
Податковий кредит за вищевказаними операціями було відображено позивачем 17.01.2022 на підставі отриманої від ТОВ «СП ЕКОМЕТАЛ» податкової накладної № 17.
Тобто, усі операції між позивачем та ТОВ «СП ЕКОМЕТАЛ», щодо яких відповідачем було відмовлено позивачеві у здійсненні бюджетного відшкодування податку на додану вартість, були завершені сторонами за декілька місяців до прийняття щодо ТОВ «СП ЕКОМЕТАЛ» рішення про його відповідність критеріям ризиковості.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року рішення суду першої інстанції було залишено без змін, і воно набрало законної сили.
Ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2023 року відповідачу було відмовлено у відкритті касаційного провадження.
Відповідачем в Акті № 483/32-00-07-06-26-21/30926946 від 07.11.2022 зазначено про відсутність у позивача права на бюджетне відшкодування по декларації з ПДВ по операціям з ПРаТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» за період лютий-травень 2022 року у сумі 33 352 088,00 грн.
Суд зазначає, що підпунктом 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» № 187 від 03.03.2022 із змінами та доповненнями встановлено наступне:
« 1. Для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на:
1) виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є російська федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором):
громадяни Російської Федерації, крім тих, що проживають на території України на законних підставах;
юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства російської федерації;
юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є російська федерація, громадянин російської федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації.
Зазначене обмеження не застосовується до юридичних осіб, утворених та зареєстрованих відповідно до законодавства України:
які є банками або за рахунками яких на підставі нормативно-правових актів або рішень Національного банку дозволяється здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій;
визначених розпорядженням Національного центру оперативно-технічного управління мережами телекомунікацій, прийнятим відповідно до Порядку оперативно-технічного управління телекомунікаційними мережами в умовах надзвичайних ситуацій, надзвичайного та воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 2004 року № 812 «Деякі питання оперативно-технічного управління телекомунікаційними мережами в умовах надзвичайних ситуацій, надзвичайного та воєнного стану».
Отже, Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» встановлено мораторій на виконання грошових зобов`язань на користь, зокрема:
1) юридичних осіб, створених та зареєстрованих відповідно до законодавства російської федерації;
2) юридичних осіб, створених та зареєстрованих відповідно до законодавства України, якщо:
- їх кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є рф, громадянин рф, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства рф.
Правочини, укладені з порушенням мораторію, згідно п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації», є нікчемними.
Разом з тим, з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб створюється Єдиний державний реєстр (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» № 755-IV від 15.05.2003 із змінами та доповненнями.
Згідно п. 9 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію» в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій містяться, в тому числі, відомості про кінцевих бенефіціарних власників товариства, зокрема, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження, країна громадянства, місце проживання.
Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію» передбачено, що «якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою».
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій, серед кінцевих бенефіціарних власників ПрАТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» немає громадян рф. Згідно інформації, наявної у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій, ОСОБА_3 має громадянство Франції.
У відповідності до ст. 4 Закону України «Про депозитарну систему України» № 5178-VI від 06.07.2012 із змінами та доповненнями, інформація про власників цінних паперів, які мають права на цінні папери міститься в системі депозитарного обліку.
Суб`єктом, який забезпечує формування та функціонування системи депозитарного обліку цінних паперів, а також веде реєстр власників іменних цінних паперів є Центральний депозитарій (ст.ст. 9, 22 Закону України «Про депозитарну систему»).
Відповідно, позивач правомірно керувався даними Єдиного державного реєстру підприємств та організацій та Національного депозитарію України щодо інформації про кінцевих бенефіціарних власників ПрАТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» та відповідачем не доведено, що позивач під час здійснення господарських операцій із зазначеним контрагентом був або мав бути обізнаний про наявність підстав, що зумовлюють застосування до таких операцій Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації».
Щодо посилання відповідача на Указ Президента України №279/2023 від 12.05.2023, яким введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 12 травня 2023 року "Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)", яким затверджено список осіб, до яких застосовано санкції, суд зазначає, що відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а під час здійснення господарських операцій позивач не міг передбачити прийняття вказаного нормативного акту та керувався даними Єдиного державного реєстру підприємств та організацій. Крім того, виходячи з принципу індивідуальної відповідальності платника податків, вказаний указ стосується лише тих осіб, які у ньому зазначені, і не поширюється на податкові правовідносини.
Крім того, відповідно до положень частини 6 статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, проте всупереч вимог частини 2 статті 77 КАС України, належних доказів на підтвердження обставин, на які посилається відповідач, надано не було.
Суд зазначає, що Постанова Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» прийнята саме з метою посилення захисту інтересів держави Україна та припинення шляхів фінансування юридичних осіб, пов`язаних з Російською Федерацією, що неминуче призводить до опосередкованого фінансування неспровокованої військової агресії проти України, та встановлення мораторію на виконання зобов`язань за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України, перед юридичними особами, у тому числі, створеними та зареєстрованими відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, яких є Російська Федерація, громадянин Російської Федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації.
Слід зазначити, що Постанова Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» не містить положень щодо її впливу на взаємовідносини у податковій сфері, зокрема, щодо бюджетного відшкодування податку на додану вартість.
Крім того, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначаються ПК України, отже відповідні права не можуть встановлюватись, змінюватись або припинятись підзаконними нормативно-правовими актами.
Відповідачем не доведено та матеріалами справи не підтверджено, що операції позивача із контрагентом ПрАТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» були спрямовані саме на порушення мораторію, встановленого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації», а не здійснювалися в межах забезпечення звичайної господарської діяльності позивача.
Суд також відхиляє доводи відповідача, що позбавлення позивача права на бюджетне відшкодування на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» носить тимчасовий характер і позивач зможе у майбутньому повторно задекларувати відповідну суму бюджетного відшкодування після врегулювання даного питання на законодавчому рівні, оскільки ПК України не надає податковому органу права довільно вирішувати, коли платник податків може отримати право на бюджетне відшкодування. ПК України встановлено вичерпний перелік підстав, що надають платнику податків право на бюджетне відшкодування. Саме наявність цих підстав або їх відсутність має наслідком отримання або відмову в отриманні бюджетного відшкодування. Відповідачем з посиланням на норми ПК України не доведено відсутність у позивача права на отримання заявленого бюджетного відшкодування.
Таким чином, Відповідачем не підтверджено обставин, які мають наслідком відсутність права ПРАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» на отримання заявленого до бюджетного відшкодування ПДВ за період лютий-травень 2022 року у сумі 33 352 088,00 грн.
Відповідачем в Акті № 483/32-00-07-06-26-21/30926946 від 07.11.2022 зазначено про те, що у позивача відсутнє право на бюджетне відшкодування сформованого за рахунок податкового кредиту за операціями з постачальником ТОВ «ЕНЕРГО-С» через нібито відсутність оплати за товар.
Згідно умовам договору, ТОВ «ЕНЕРГО-С» зобов`язується передати у власність позивачу запчастини згідно креслень, іменовані надалі Товар, у кількості та номенклатурі, які вказані у відповідних Специфікаціях, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар на умовах, передбачених цим договором.
Постачання товару здійснювалося ТОВ «ЕНЕРГО-С» позивачу на підставі підписаної сторонами Договору специфікації № 50 від 11.11.2021.
Факт відвантаження товару ТОВ «ЕНЕРГО-С» позивачу за договором підтверджується видатковою накладною № 73 від 08.02.2022.
Факт транспортування зазначеного товару від ТОВ «ЕНЕРГО-С» позивачу підтверджується товаро-транспортною накладною № Р73 від 08.02.2022.
Таким чином, доводи відповідача, зазначені в акті перевірки, були спростовані наданими позивачем документами.
Щодо правомірності винесення податкових повідомлень - рішень від 19.12.2022 року № 54/32-00-04-01-02-05-30926946 (форми В1), №55/32-00-04-01-02-05-30926946 (форми В4), № 56/32-00-04-01-02-05-30926946 (форми В3).
Відповідачем в Акті № 573/32-00-04-01-02-05/30926946 від 19.12.2022 зазначено про відсутність у позивача права на бюджетне відшкодування по декларації з ПДВ по операціям з ПРаТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» у сумі 68 732 487,00 грн. за період червень-серпень 2022 року.
Суд зазначає, що підпунктом 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» № 187 від 03.03.2022 із змінами та доповненнями встановлено наступне:
« 1. Для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на:
1) виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є російська федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором):
громадяни Російської Федерації, крім тих, що проживають на території України на законних підставах;
юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства російської федерації;
юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є російська федерація, громадянин російської федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації.
Зазначене обмеження не застосовується до юридичних осіб, утворених та зареєстрованих відповідно до законодавства України:
які є банками або за рахунками яких на підставі нормативно-правових актів або рішень Національного банку дозволяється здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій;
визначених розпорядженням Національного центру оперативно-технічного управління мережами телекомунікацій, прийнятим відповідно до Порядку оперативно-технічного управління телекомунікаційними мережами в умовах надзвичайних ситуацій, надзвичайного та воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 2004 року № 812 «Деякі питання оперативно-технічного управління телекомунікаційними мережами в умовах надзвичайних ситуацій, надзвичайного та воєнного стану».
Отже, Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» встановлено мораторій на виконання грошових зобов`язань на користь, зокрема:
1) юридичних осіб, створених та зареєстрованих відповідно до законодавства російської федерації;
2) юридичних осіб, створених та зареєстрованих відповідно до законодавства України, якщо:
- їх кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є рф, громадянин рф, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства рф.
Правочини, укладені з порушенням мораторію, згідно п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації», є нікчемними.
Разом з тим, з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб створюється Єдиний державний реєстр (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» № 755-IV від 15.05.2003 із змінами та доповненнями.
Згідно п. 9 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію» в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій містяться, в тому числі, відомості про кінцевих бенефіціарних власників товариства, зокрема, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження, країна громадянства, місце проживання.
Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію» передбачено, що «якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою».
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій, серед кінцевих бенефіціарних власників ПрАТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» немає громадян рф. Згідно інформації, наявної у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій, ОСОБА_3 має громадянство Франції.
У відповідності до ст. 4 Закону України «Про депозитарну систему України» № 5178-VI від 06.07.2012 із змінами та доповненнями, інформація про власників цінних паперів, які мають права на цінні папери міститься в системі депозитарного обліку.
Суб`єктом, який забезпечує формування та функціонування системи депозитарного обліку цінних паперів, а також веде реєстр власників іменних цінних паперів є Центральний депозитарій (ст.ст. 9, 22 Закону України «Про депозитарну систему»).
Відповідно, позивач правомірно керувався даними Єдиного державного реєстру підприємств та організацій та Національного депозитарію України щодо інформації про кінцевих бенефіціарних власників ПрАТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» та відповідачем не доведено, що позивач під час здійснення господарських операцій із зазначеним контрагентом був або мав бути обізнаний про наявність підстав, що зумовлюють застосування до таких операцій Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації».
Щодо посилання відповідача на Указ Президента України №279/2023 від 12.05.2023, яким введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 12 травня 2023 року "Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)", яким затверджено список осіб, до яких застосовано санкції, суд зазначає, що відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а під час здійснення господарських операцій позивач не міг передбачити прийняття вказаного нормативного акту та керувався даними Єдиного державного реєстру підприємств та організацій. Крім того, виходячи з принципу індивідуальної відповідальності платника податків, вказаний указ стосується лише тих осіб, які у ньому зазначені, і не поширюється на податкові правовідносини.
Крім того, відповідно до положень частини 6 статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, проте всупереч вимог частини 2 статті 77 КАС України, належних доказів на підтвердження обставин, на які посилається відповідач, надано не було.
Суд зазначає, що Постанова Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» прийнята саме з метою посилення захисту інтересів держави Україна та припинення шляхів фінансування юридичних осіб, пов`язаних з Російською Федерацією, що неминуче призводить до опосередкованого фінансування неспровокованої військової агресії проти України, та встановлення мораторію на виконання зобов`язань за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України, перед юридичними особами, у тому числі, створеними та зареєстрованими відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, яких є Російська Федерація, громадянин Російської Федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації.
Слід зазначити, що Постанова Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» не містить положень щодо її впливу на взаємовідносини у податковій сфері, зокрема, щодо бюджетного відшкодування податку на додану вартість.
Крім того, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначаються ПК України, отже відповідні права не можуть встановлюватись, змінюватись або припинятись підзаконними нормативно-правовими актами.
Відповідачем не доведено та матеріалами справи не підтверджено, що операції позивача із контрагентом ПрАТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» були спрямовані саме на порушення мораторію, встановленого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації», а не здійснювалися в межах забезпечення звичайної господарської діяльності позивача.
Суд також відхиляє доводи відповідача, що позбавлення позивача права на бюджетне відшкодування на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» носить тимчасовий характер і позивач зможе у майбутньому повторно задекларувати відповідну суму бюджетного відшкодування після врегулювання даного питання на законодавчому рівні, оскільки ПК України не надає податковому органу права довільно вирішувати, коли платник податків може отримати право на бюджетне відшкодування. ПК України встановлено вичерпний перелік підстав, що надають платнику податків право на бюджетне відшкодування. Саме наявність цих підстав або їх відсутність має наслідком отримання або відмову в отриманні бюджетного відшкодування. Відповідачем з посиланням на норми ПК України не доведено відсутність у позивача права на отримання заявленого бюджетного відшкодування.
Таким чином, Відповідачем не підтверджено обставин, які підпадають під сферу правового регулювання постанови Кабінету Міністрів України № 187 та мають наслідком відсутність права ПРАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» на отримання заявленого до бюджетного відшкодування ПДВ 68 732 487,00 грн. за період червень-серпень 2022 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.06.2022 у справі № 160/3622/22 визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС в Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 21038 від 02.12.2021 року про відповідність платника податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Кью.Еф.Ем.Клінінг» критеріям ризиковості платника податку.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року рішення суду першої інстанції було залишено без змін, і воно набрало законної сили.

Ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2023 року відповідачу було відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Відповідачем в Акті № 573/32-00-04-01-02-05/30926946 від 19.12.2022 зазначено про те, що позивач реально не придбавав товари, роботи у ФОП ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), ТОВ «БЛАНЕС-ТОРГ» (), ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АЛЕКСАНДР» (), ТОВ «КРИВБАСПІДШИПНИК» (), ТОВ «ФОРНАС ГРУП» (код за ), у зв`язку з неможливістю встановлення факту виробництва та джерела походження товарів, недостатності трудових ресурсів у Контрагентів, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21 податкової декларації з ПДВ) за червень 2022 року на суму 28 545 грн., за липень 2022 року на 20 087 грн., за серпень 2022 року на 111 115 грн; завищення суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню (р. 20.2.1 податкових декларацій з ПДВ) за червень 2022 року на суму у розмірі 31 371 грн., за серпень 2022 року у розмірі 58 651 грн.

Висновки Акту перевірки обґрунтовані тим, що первинні документи між позивачем та контрагентами складені всупереч вимогам діючого законодавства України, в зв`язку з чим немає можливості підтвердити факт здійснення описаних господарських операцій та немає підстав для включення Позивачем до складу податкового кредиту вартості придбання товарів, робіт від Контрагентів; у зв`язку з неможливістю підтвердження перевіркою реальності виконання робіт, реальності придбання Контрагентами товару, відвантаженого на адресу Позивача, неможливо підтвердити і взаємовідносини по ланцюгу подальшої реалізації, а отже і правомірність формування податкових зобов`язань та податкового кредиту своїм покупцям.

Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, між ПРАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» та ФОП ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) було укладено Договір № від 08.07.2021.

За умовами зазначеного вище Договору ФОП ОСОБА_2 зобов`язується передати у власність Позивачу радіо- та електро-запчастини, іменовані надалі товар, у кількості та номенклатурі, які вказані у відповідних Специфікаціях, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, передбачених цим Договором.

Постачання товару здійснювалося ФОП ОСОБА_2 позивачу на підставі підписаної сторонами Договору специфікації № 9 від 21.02.2022.

Факт відвантаження товару ФОП ОСОБА_2 позивачу за Договором підтверджується видатковою накладною № ЧП000003 від 25.05.2022.

Факт транспортування зазначеного товару від ФОП ОСОБА_2 позивачу підтверджується товаро-транспортною накладною № 7986 від 25.05.2022.

Оприбуткування товару, поставленого ФОП ОСОБА_2 , здійснювалося позивачем на підставі прибуткового ордеру № від 02.06.2022.

Придбані позивачем у ФОП ОСОБА_2 товари були оплачені позивачем у повному обсязі, що підтверджується рахунком на оплату № ЧП000003 від 18.02.2022 та платіжною інструкцією № від 08.11.2022.

Операції з придбання товарів у ФОП ОСОБА_2 були відображені позивачем в бухгалтерському обліку у відповідності до вимог чинного законодавства України, що підтверджується Журналом-ордером № 6.

В подальшому, товари, придбані позивачем у ФОП ОСОБА_2 за договором, були списані у виробництво, що підтверджується накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 11.07.2022.

Податковий кредит за вищевказаними операціями було відображено позивачем на підставі отриманої від ФОП ОСОБА_2 податкової накладної № 1 від 25.05.2022, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Належним чином засвідчені копії зазначених документів містяться в матеріалах справи.

Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, операції з придбання робіт ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» у ТОВ «БЛАНЕС-ТОРГ» здійснювалися у відповідності до умов Договору підряду № від 27.05.2021.

Згідно умов зазначеного вище договору, позивач доручає, а підрядник зобов`язується виконати роботи відповідно до умов цього договору, а замовник прийняти цю роботу та оплатити її. Підрядник виконує роботи: «капітальний ремонт будівлі цеху інв. 000036 (ремонт підлог 3 прольоту»).

Факт та обсяг виконаних робіт зафіксовано в актах приймання виконаних будівельних робіт № 02 за січень 2022 року та № 03 за січень 2022 року.

Придбані позивачем у ТОВ «БЛАНЕС-ТОРГ» роботи були оплачені позивачем у повному обсязі, що підтверджується рахунками на оплату № 01 від 10.01.2022 № 02 від 10.01.2022 та платіжними інструкціями № від 28.12.2022, № від 04.10.2022, № від 20.01.2023, № від 27.01.2023, № від 11.02.2022.

Податковий кредит за вищевказаними операціями було відображено позивачем на підставі отриманих від ТОВ «БЛАНЕС-ТОРГ» податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1 від 10.01.2022 та № 2 від 10.01.2022.

Належним чином засвідчені копії зазначених документів містяться в матеріалах справи.

Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, між ПРАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АЛЕКСАНДР» було укладено Договір № від 15.02.2022.

Згідно умов зазначеного вище Договору, ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АЛЕКСАНДР» зобов`язується передати у власність позивачу абразивні матеріали, іменовані надалі товар, у кількості та номенклатурі, які вказані у відповідних Специфікаціях, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар на умовах, передбачених цим Договором.

Постачання товару здійснювалося ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АЛЕКСАНДР» позивачу на підставі підписаних сторонами Договору специфікацій № 1 від 06.06.2022, № 2 від 14.06.2022 та № 4 від 31.08.2022.

Факт відвантаження товару ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АЛЕКСАНДР» позивачу за Договором підтверджується видатковими накладними № ЗП00003134 від 26.08.2022, № ЗП00002551 від 28.06.2022, та № ЗП00002552 від 28.06.2022.

Факт транспортування зазначеного товару від ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АЛЕКСАНДР» позивачу підтверджується товаро-транспортними накладними № 997832037 від 31.08.2022, № 1310 від 29.06.2022 та № 1310 від 29.06.2022.

Оприбуткування товару, поставленого ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АЛЕКСАНДР», здійснювалося позивачем на підставі прибуткових ордерів № від 31.08.2022, № від 01.07.2022 та № від 01.07.2022.

Придбані позивачем у ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АЛЕКСАНДР» товари були оплачені позивачем у повному обсязі, що підтверджується рахунками на оплату № ЗП000021574 від 26.08.2022, № ЗП00020507 від 16.06.2022 та № ЗП00020508 від 16.06.2022 та платіжними інструкціями № від 07.10.2022, № від 07.10.2022 та № від 07.10.2022.

Операції з придбання товарів у ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АЛЕКСАНДР» були відображені Позивачем в бухгалтерському обліку у відповідності до вимог чинного законодавства України, що підтверджується Журналами-ордерами № 6.

В подальшому, товари, придбані Позивачем у ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АЛЕКСАНДР» за Договором, були списані у виробництво, що підтверджується накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 14.10.2022; підтверджується накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 06.10.2022; підтверджується накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 02.09.2022; підтверджується накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 15.07.2022; підтверджується накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 20.09.2022, карткою складського обліку матеріалів з 21.08.2022 по 15.03.2023, карткою складського обліку матеріалів з 31.08.2022 по 15.03.2023; карткою складського обліку матеріалів з 01.07.2022 по 15.03.2023; карткою складського обліку матеріалів з 21.08.2022 по 15.03.2023.

На підтвердження якості придбаних товарів ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АЛЕКСАНДР» передало Позивачу сертифікати якості.

Податковий кредит за вищевказаними операціями було відображено Позивачем на підставі отриманих від ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АЛЕКСАНДР» податкових накладних № 519 від 28.06.2022, № 520 від 28.06.2022 та № 567 від 26.08.2022, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Належним чином засвідчені копії зазначених документів містяться в матеріалах справи.

Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, операції з придбання товарів ПРАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» у ТОВ «КРИВБАСПІДШИПНИК» здійснювалися у відповідності до умов Договору № від 03.02.2021.

Згідно умовам Договору, ТОВ «КРИВБАСПІДШИПНИК» зобов`язується передати у власність Позивачу підшипники та інші матеріали, іменовані надалі Товар, у кількості та номенклатурі, які вказані у відповідних Специфікаціях, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, передбачених цим Договором.

Постачання товару здійснювалося ТОВ «КРИВБАСПІДШИПНИК» Позивачу на підставі підписаних сторонами Договору специфікацій № 19 від 27.01.2022, № 20 від 01.02.2022, № 23 від 15.04.2022, № 25 від 21.06.2022, № 26 від 29.06.2022.

Факт відвантаження товару ТОВ «КРИВБАСПІДШИПНИК» Позивачу за Договором підтверджується видатковими накладними № КП0000361 від 24.06.2022, № КП0000365 від 17.02.2022, № КП0000240 від 19.04.2022, № КП0000391 від 11.07.2022.

Факт транспортування зазначеного товару від ТОВ «КРИВБАСПІДШИПНИК» позивачу підтверджується товаро-транспортними накладними № 2385 від 24.06.2022, № 17/02 від 17.02.2022, № 3912 від 19.04.2022, № 7881 від 11.07.2022, № 17/02 від 17.02.2022.

Оприбуткування товару, поставленого ТОВ «КРИВБАСПІДШИПНИК», здійснювалося позивачем на підставі прибуткових ордерів № від 28.06.2022, № від 17.02.2022, № від 03.05.2022, № від 12.07.2022, № від 17.02.2022.

Придбані позивачем у ТОВ «КРИВБАСПІДШИПНИК» товари були оплачені позивачем у повному обсязі, що підтверджується рахунками на оплату № КП0000398 від 24.06.2022, № КП0000141 від 17.02.2022, № КП0000250 від 15.04.2022, № КП0000432 від 11.07.2022, № від 07.10.2022 та платіжними інструкціями № від 07.10.2022, № від 29.09.2022, № від 19.04.2022, № від 07.10.2022, № від 12.09.2022.

Операції з придбання товарів у ТОВ «КРИВБАСПІДШИПНИК були відображені позивачем в бухгалтерському обліку у відповідності до вимог чинного законодавства України, що підтверджується Журналами-ордерами № 6.

В подальшому, товари, придбані позивачем у ТОВ «КРИВБАСПІДШИПНИК» за Договором, були списані у виробництво, що підтверджується накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 14.07.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 13.07.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 12.07.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 01.07.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 14.11.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 23.11.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 27.10.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 06.06.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 23.05.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 10.05.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 13.05.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 03.05.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 23.05.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 26.05.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 16.05.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 12.01.2023; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 21.12.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 21.12.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 04.04.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 05.04.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 27.09.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 27.09.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 22.08.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 01.08.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 11.07.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 07.07.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 09.11.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 12.04.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів в № від 17.11.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 18.08.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 23.02.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 30.12.2022; картками складського обліку матеріалів.

На підтвердження якості придбаних товарів ТОВ «КРИВБАСПІДШИПНИК» передало позивачу сертифікати якості 34/04 від 15.04.2022; № 54/04 від 24.06.2022.

На підтвердження ввезення товарів на митну територію України ТОВ «КРИВБАСПІДШИПНИК» передало позивачу митні декларації UA205140/2022/049532, 209130000/2015/00363, UA205140/2022/049532, 209130000/2015/00363.

Податковий кредит за вищевказаними операціями було відображено Позивачем на підставі отриманих від ТОВ «КРИВБАСПІДШИПНИК» податкових накладних № 15 від 09.06.2022, № 15 від 11.07.2022, № 41 від 19.04.2022, № 43 від 23.08.2022, № 45 від 24.06.2022, № 61 від 17.02.2022, № 62 від 17.02.2022, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Належним чином засвідчені копії зазначених документів містяться в матеріалах справи.

Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, операції з придбання товарів ПРАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» у ТОВ «ФОРНАС ГРУП» здійснювалися у відповідності до умов Договору від 02.05.2019. Згідно умовам Договору, ТОВ «ФОРНАС ГРУП» зобов`язується передати у власність позивачу трубопровідну арматуру та інші матеріали, іменовані надалі Товар, у кількості та номенклатурі, які вказані у відповідних Специфікаціях, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар на умовах, передбачених цим Договором.

Постачання товару здійснювалося ТОВ «ФОРНАС ГРУП» позивачу на підставі підписаних сторонами Договору специфікацій № 76 від 21.01.2022, № 78 від 09.02.2022, № 79 від 21.02.2022, № 84 від 30.05.2022, № 86 від 06.07.2022.

Факт відвантаження товару ТОВ «ФОРНАС ГРУП» позивачу за Договором підтверджується видатковими накладними № 110 від 22.02.2022, № 115 від 22.02.2022, № 116 від 22.02.2022, № 164 від 31.05.2022, № 208 від 11.07.2022.

Факт транспортування зазначеного товару від ТОВ «ФОРНАС ГРУП» позивачу підтверджується товаро-транспортними накладними № 110 від 22.02.2022, № 115 від 22.02.2022, № 110 від 22.02.2022, № 103 від 31.05.2022, № 208 від 11.07.2022.

Оприбуткування товару, поставленого ТОВ «ФОРНАС ГРУП», здійснювалося позивачем на підставі прибуткових ордерів № від 22.02.2022, № від 22.02.2022, № від 22.02.2022, № від 31.05.2022, № від 14.07.2022.

Придбані позивачем у ТОВ «ФОРНАС ГРУП» товари були оплачені Позивачем у повному обсязі, що підтверджується рахунками на оплату № 118 від 22.02.2022, № 124 від 22.02.2022, № 125 від 22.02.2022, № 170 від 31.05.2022, № 201 від 11.07.2022 та платіжними інструкціями № від 13.06.2022, № від 13.10.2022, № від 13.10.2022, № від 13.06.2022, № від 13.06.2022.

Операції з придбання товарів у ТОВ «ФОРНАС ГРУП» були відображені позивачем в бухгалтерському обліку у відповідності до вимог чинного законодавства України, що підтверджується Журналами-ордерами № 6.

В подальшому, товари, придбані Позивачем у ТОВ «ФОРНАС ГРУП» за Договором, були списані у виробництво, що підтверджується накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 01.03.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 01.04.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 01.06.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 02.05.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 05.04.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 06.04.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 06.04.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 11.05.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 13.06.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 16.05.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 23.05.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 29.03.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 05.09.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 17.06.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 11.04.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів в № від 22.04.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 22.04.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 30.03.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 06.04.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 30.03.2022 та картками складського обліку.

На підтвердження якості придбаних товарів ТОВ «ФОРНАС ГРУП» передало позивачу сертифікати якості та листи щодо гарантій якості.

Податковий кредит за вищевказаними операціями було відображено позивачем на підставі отриманих від ТОВ «ФОРНАС ГРУП» податкових накладних № 93 від 16.02.2022, № 94 від 16.02.2022, № 95 від 17.02.2022, № 96 від 21.02.2022, № 103 від 16.02.2022, № 123 від 22.02.2022, № 124 від 22.02.2022, № 129 від 22.02.2022, № 176 від 31.05.2022, № 229 від 11.07.2022, № 295 від 26.08.2022, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Належним чином засвідчені копії зазначених документів містяться в матеріалах справи.

Відповідно до роз`яснення Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 №742/11/13-11, при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

При цьому, відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Компанія "Вестберга таксі Актіеболаґ" та "Вуліч проти Швеції", суд звертав увагу на необхідність покладення обов`язку доказування на контролюючий орган, що цілком відповідає положенням статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Оцінюючи доводи податкового органу про відсутність сертифікатів якості на товар та/або паспортів, що підтверджують походження товару, суд зазначає, що такі доводи контролюючого органу не є достатньою підставою для висновку про нереальність господарських операцій, оскільки сертифікати якості та паспорти, що підтверджують походження товару у контексті ст. 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні не є первинними документами, якими підтверджується фактичне вчинення господарської операції.

Сертифікат якості - письмовий документ, складений у довільній формі, який підтверджує якість продукції. Тобто, сертифікат якості не є первинним документом бухгалтерського обліку, та жодним чином не визначає факт здійснення або нездійснення господарської операції, а податковий орган позбавлений повноважень щодо надання правової оцінки таким документам.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21.08.2018 у справі №806/5816/14.

Верховний Суд у постанові від 13.08.2020 по справі №520/4829/19 відхилив посилання контролюючого органу на ненадання документів, що підтверджують якість товару, оскільки Декрет Кабінету Міністрів України Про стандартизацію і сертифікацію, який передбачав обов`язкову наявність таких документів, втратив чинність з 1 січня 2018 року. При цьому, колегія суду зазначає, що сертифікат якості на товар не належить до документі, на підставі яких формується бухгалтерський і податковий облік та не містить відомостей про господарську операцію, ненадання позивачем у спірних правовідносинах сертифікатів якості товару не є доказом наявності складу податкового правопорушення.

Як видно з акта перевірки та встановлено судом під час розгляду справи, посадовими особами відповідача під час опрацювання декларацій використовувалася інформація комп`ютерних баз даних та автоматизованих інформаційних систем державної податкової служби: Інформація про фактичне ввезення товару за межі митної території України; ІС Податковий блок, АС Розподіл платників податку на додану вартість за категоріями уваги; АС Співставлення реєстру виданих та отриманих податкових накладних та Єдиного реєстру податкових накладних; Єдиний реєстр податкових накладних; Картка платника податків; Моніторинг реєстру платників ПДВ; Система автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України (АС співставлення ПЗ і ПК); Система співставлення даних реєстрів виданих та отриманих податкових накладних контрагентів; АРМ Таможня Інспектор 2006.

Суд зазначає, що посилання податкового органу на інформацію баз даних податкового органу щодо відсутності у контрагента можливості виконувати умови договору не заслуговують на увагу, оскільки внесені відомості баз даних податкового органу є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань, а висновки, викладені в податковій інформації, є відображенням дій працівників податкових органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27 лютого 2018 року у справі №818/418/17 (касаційне провадження №К/9901/5097/17), номер судового рішення в ЄДРСР № 72791313.

У свою чергу, податкова інформація щодо контрагента по ланцюгу постачання не спростовує реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом, оскільки відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі №813/1497/17 (адміністративне провадження №К/9901/3819/17), номер судового рішення в ЄДРСР № 72343803).

Верховний Суд в постанові від 02 квітня 2019 року у справі №826/6245/18 (адміністративне провадження №К/9901/3279/19, №ЄДРСР 80894091) вказав, що не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, так само як і податкова інформація про інші порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку.

Суд не приймає доводи податкового органу про відсутність у контрагентів позивача достатньої кількості ресурсів для виконання об`єму робіт згідно умов договорів перед позивачем, оскільки податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів або відсутності у контрагентів основних фондів чи кваліфікованого персоналу.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), ТОВ «БЛАНЕС-ТОРГ» (), ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АЛЕКСАНДР» (), ТОВ «КРИВБАСПІДШИПНИК» (), ТОВ «ФОРНАС ГРУП» (код за ) за наявною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформацією на момент господарських взаємовідносин із позивачем були зареєстровані як юридичні особи та відповідно до інформації, наявної на офіційному сайті Державної податкової служби України (www.tax.gov.ua) на момент вчинення господарських правовідносин із позивачем були зареєстровані як платники податку на додану вартість, а отже, мали спеціальну правосуб`єктність для вчинення задекларованих із ПРАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» операцій.

Доказів того, що на момент укладення із позивачем угод та вчинення господарських операцій контрагенти позивача не були зареєстровані як юридичні особи та як платники податку на додану вартість відповідачем до суду не надано.

У відповідності до п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, виникає у разі здійснення операцій, в т.ч. з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Як визначено у п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України встановлено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Нормами статті 201 Податкового кодексу України визначено перелік документів, що є підставою для нарахування податкового кредиту.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Застосовуючи зазначені правила оподаткування при оцінці оспорюваних господарських операцій по придбанню товарів/послуг/робіт, судом досліджено долучені позивачем до матеріалів справи копії належним чином оформлених первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та які містять достатні дані про зміст господарських операцій і їх учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Суд відзначає, що порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, а тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на витрати з податку на прибуток, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.02.2018 №К/9901/2923/18.

Суд зазначає, що відсутність господарських ресурсів, які необхідні для провадження відповідної господарської діяльності підприємства, не доводять неможливості реального здійснення задекларованих операцій, з урахуванням того, що використання у виробничій діяльності транспортних засобів та інших фондів на підставі договорів оренди, позички чи використання власного транспорту чинним законодавством не заборонено.

Щодо правомірності винесення податкових повідомлень - рішень від 08 лютого 2023 року №116/32-00-07-06-19 (форми В1), №117/32-00-07-06-19 (форми В3), №118/32-00-07-06-19 (форми В4).

Відповідачем в Акті № 4/32-00-07-06-14/30926946 від 06.01.2023 зазначено про відсутність у позивача права на бюджетне відшкодування по декларації з ПДВ по операціям з ПрАТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» у сумі 8 674 561,00 грн. за період вересень 2022 року.

В обґрунтування зазначеного висновку відповідач в акті посилається на те, що ним отримано ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 06.09.2022 по справі №757/23355/22-к по кримінальному провадженню № 0000146 від 16.02.2021. Відповідач зазначає, що згідно інформації, наведеній в ухвалі, взаємовідносини Позивача з ПрАТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» () підпадають під дію Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації», внаслідок чого правочини між Позивачем та ПрАТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» є нікчемними.

Суд зазначає, що підпунктом 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» № 187 від 03.03.2022 із змінами та доповненнями встановлено наступне:

« 1. Для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на:

1) виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є російська федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором):

громадяни Російської Федерації, крім тих, що проживають на території України на законних підставах;

юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства російської федерації;

юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є російська федерація, громадянин російської федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації.

Зазначене обмеження не застосовується до юридичних осіб, утворених та зареєстрованих відповідно до законодавства України:

які є банками або за рахунками яких на підставі нормативно-правових актів або рішень Національного банку дозволяється здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій;

визначених розпорядженням Національного центру оперативно-технічного управління мережами телекомунікацій, прийнятим відповідно до Порядку оперативно-технічного управління телекомунікаційними мережами в умовах надзвичайних ситуацій, надзвичайного та воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 2004 року № 812 «Деякі питання оперативно-технічного управління телекомунікаційними мережами в умовах надзвичайних ситуацій, надзвичайного та воєнного стану».

Отже, Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» встановлено мораторій на виконання грошових зобов`язань на користь, зокрема:

1) юридичних осіб, створених та зареєстрованих відповідно до законодавства російської федерації;

2) юридичних осіб, створених та зареєстрованих відповідно до законодавства України, якщо:

- їх кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є рф, громадянин рф, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства рф.

Правочини, укладені з порушенням мораторію, згідно п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації», є нікчемними.

Разом з тим, з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб створюється Єдиний державний реєстр (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» № 755-IV від 15.05.2003 із змінами та доповненнями.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію» в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій містяться, в тому числі, відомості про кінцевих бенефіціарних власників товариства, зокрема, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження, країна громадянства, місце проживання.

Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію» передбачено, що «якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою».

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій, серед кінцевих бенефіціарних власників ПрАТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» немає громадян рф. Згідно інформації, наявної у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій, ОСОБА_3 має громадянство Франції.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про депозитарну систему України» № 5178-VI від 06.07.2012 із змінами та доповненнями, інформація про власників цінних паперів, які мають права на цінні папери міститься в системі депозитарного обліку.

Суб`єктом, який забезпечує формування та функціонування системи депозитарного обліку цінних паперів, а також веде реєстр власників іменних цінних паперів є Центральний депозитарій (ст.ст. 9, 22 Закону України «Про депозитарну систему»).

В Інформаційних довідках Національного депозитарію України вих. № 93941 від 16.12.2022 та вих. № 101139 від 23.02.2023, долучених до матеріалів справи, міститься інформація про акціонерів (власників іменних цінних паперів) ПрАТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА», з реєстру власників іменних цінних паперів, складеному Національним депозитарієм, згідно якої членами або учасниками (акціонерами), що мають частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків у статутному капіталі ПрАТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» також не є рф, громадянин рф або юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства рф.

Позивач правомірно керувався даними Єдиного державного реєстру підприємств та організацій та Національного депозитарію України щодо інформації про кінцевих бенефіціарних власників ПрАТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» та відповідачем не доведено, що позивач під час здійснення господарських операцій із зазначеним контрагентом був або мав бути обізнаний про наявність підстав, що зумовлюють застосування до таких операцій Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації».

Щодо посилання відповідача на Указ Президента України №279/2023 від 12.05.2023, яким введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 12 травня 2023 року "Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)", яким затверджено список осіб, до яких застосовано санкції, суд зазначає, що відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а під час здійснення господарських операцій позивач не міг передбачити прийняття вказаного нормативного акту та керувався даними Єдиного державного реєстру підприємств та організацій. Крім того, виходячи з принципу індивідуальної відповідальності платника податків, вказаний указ стосується лише тих осіб, які у ньому зазначені, і не поширюється на податкові правовідносини.

Крім того, відповідно до положень частини 6 статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, проте всупереч вимог частини 2 статті 77 КАС України, належних доказів на підтвердження обставин, на які посилається відповідач, надано не було.

За змістом вказаних ухвал встановлено, що обставини і факти, які досліджуються в межах кримінального провадження № 0000146 від 16.12.2021, не стосуються взаємовідносин позивача та ПрАТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА».

Суд зазначає, що Постанова Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» прийнята саме з метою посилення захисту інтересів держави Україна та припинення шляхів фінансування юридичних осіб, пов`язаних з Російською Федерацією, що неминуче призводить до опосередкованого фінансування неспровокованої військової агресії проти України, та встановлення мораторію на виконання зобов`язань за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України, перед юридичними особами, у тому числі, створеними та зареєстрованими відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, яких є Російська Федерація, громадянин Російської Федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації.

Слід зазначити, що Постанова Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» не містить положень щодо її впливу на взаємовідносини у податковій сфері, зокрема, щодо бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Крім того, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначаються ПК України, отже відповідні права не можуть встановлюватись, змінюватись або припинятись підзаконними нормативно-правовими актами.

Відповідачем не доведено та матеріалами справи не підтверджено, що операції позивача із контрагентом ПрАТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» були спрямовані саме на порушення мораторію, встановленого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації», а не здійснювалися в межах забезпечення звичайної господарської діяльності позивача.

Суд також відхиляє доводи відповідача, що позбавлення позивача права на бюджетне відшкодування на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» носить тимчасовий характер і позивач зможе у майбутньому повторно задекларувати відповідну суму бюджетного відшкодування після врегулювання даного питання на законодавчому рівні, оскільки ПК України не надає податковому органу права довільно вирішувати, коли платник податків може отримати право на бюджетне відшкодування. ПК України встановлено вичерпний перелік підстав, що надають платнику податків право на бюджетне відшкодування. Саме наявність цих підстав або їх відсутність має наслідком отримання або відмову в отриманні бюджетного відшкодування. Відповідачем з посиланням на норми ПК України не доведено відсутність у позивача права на отримання заявленого бюджетного відшкодування.

Таким чином, Відповідачем не підтверджено обставин, які підпадають під сферу правового регулювання постанови Кабінету Міністрів України № 187 та мають наслідком відсутність права ПРАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» на отримання заявленого до бюджетного відшкодування ПДВ 8 674 561,00 грн. за період вересень 2022 року.

Відповідач в Акті № 4/32-00-07-06-14/30926946 від 06.01.2023 зазначає, що ним встановлене завищення Позивачем показника рядку 10.1 (колонка Б) «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активі на митній території України (з основною ставкою)» в сумі 8 681 700 грн. внаслідок порушення п. 44.1 ст. 44, п.п. «а» п. 198.1, абз. 1-3 п. 198.2, абз. 1,2 п. 198.3 ст. 198 ПК України та, як наслідок, завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму ПДВ 7 139 грн., та суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню 5 351 грн., при відображенні в податковій звітності взаємовідносин з ТОВ «ФОРНАС ГРУП» (код за ), при відсутності можливості їх здійснення (неможливість виробництва ТМЦ, не встановлення джерела походження товару.

З позиції відповідача, позивач, начебто, не здійснювало реальних господарських операцій з ТОВ «ФОРНАС ГРУП» (код за ) у зв`язку з неможливістю встановлення факту виробництва та джерела походження товарів.

Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, операції з придбання товарів ПРАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» у ТОВ «ФОРНАС ГРУП» здійснювалися у відповідності до умов Договору від 02.05.2019 (далі Договір).

Згідно умовам Договору, ТОВ «ФОРНАС ГРУП» зобов`язується передати у власність Позивачу трубопровідну арматуру та інші матеріали, іменовані надалі Товар, у кількості та номенклатурі, які вказані у відповідних Специфікаціях, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар на умовах, передбачених цим Договором.

Постачання товару здійснювалося ТОВ «ФОРНАС ГРУП» позивачу на підставі підписаних сторонами Договору специфікацій № 80 від 21.02.2022 та № 87 від 12.09.2022.

Факт відвантаження товару ТОВ «ФОРНАС ГРУП» позивачу за Договором підтверджується видатковими накладними № 177 від 03.06.2022, № 185 від 17.06.2022, № 298 від 21.09.2022.

Факт транспортування зазначеного товару від ТОВ «ФОРНАС ГРУП» позивачу підтверджується товаро-транспортними накладними № 177 від 03.06.2022, № 185 від 17.06.2022, № 298 від 21.09.2022.

Оприбуткування товару, поставленого ТОВ «ФОРНАС ГРУП», здійснювалося позивачем на підставі прибуткових ордерів № від 07.06.2022, № від 17.02.2022, № від 21.09.2022.

Придбані позивачем у ТОВ «ФОРНАС ГРУП» товари були оплачені позивачем у повному обсязі, що підтверджується рахунками на оплату № 165 від 24.05.2022, № 183 від 17.06.2022, № 268 від 08.09.2022 та платіжними інструкціями № від 29.09.2022, № від 07.10.2022, № від 12.09.2022.

Операції з придбання товарів у ТОВ «ФОРНАС ГРУП» були відображені позивачем в бухгалтерському обліку у відповідності до вимог чинного законодавства України, що підтверджується Журналами-ордерами № 6.

В подальшому, товари, придбані позивачем у ТОВ «ФОРНАС ГРУП» за Договором, були списані у виробництво, що підтверджується накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 10.06.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 22.06.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 22.06.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 22.06.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 13.07.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 11.07.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 12.08.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 16.09.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 28.09.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 23.09.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 12.10.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 14.11.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 11.11.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 15.12.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 31.08.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 30.09.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 31.10.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 30.11.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 30.12.2022; накладною-вимогою на відпуск матеріалів № від 31.01.2023.

На підтвердження якості придбаних товарів ТОВ «ФОРНАС ГРУП» передало позивачу лист щодо гарантій якості № 3011.

Податковий кредит за вищевказаними операціями було відображено позивачем на підставі отриманих від ТОВ «ФОРНАС ГРУП» податковими накладними № 189 від 17.06.2022, № 191 від 03.06.2022, № 309 від 13.09.2022.

Належним чином засвідчені копії зазначених документів містяться в матеріалах справи.

Судом встановлено, що ТОВ «ФОРНАС ГРУП» за наявною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформацією на момент господарських взаємовідносин із позивачем було зареєстровано як юридична особи та відповідно до інформації, наявної на офіційному сайті Державної податкової служби України (www.tax.gov.ua) на момент вчинення господарських правовідносин із позивачем було зареєстровано як платник податку на додану вартість, а отже, мало спеціальну правосуб`єктність для вчинення задекларованих із ПРАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» операцій.

Стосовно посилань контролюючого органу щодо неможливості встановлення виробників деяких товарів, які були придбані позивачем в рамках господарських операцій із контрагентами по договорам поставки суд зауважує, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов`язку відповідальних службових осіб покупців бути обізнаними про те де саме, коли і ким вироблений товар, а також бути обізнаним з усім ланцюгом постачання товару, тому, у випадку наявності сумнівів щодо походження товару, саме податковий орган повинен обґрунтовано довести свою позицію та з`ясувати можливу наявність недобросовісних постачальників-платників податків, оскільки саме податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.

Означену позицію Верховного Суду викладено у постанові від 19 лютого 2019р. по справі №П/811/217/17 (адміністративне провадження №К/9901/38084/18).

Окрім того, відповідно до роз`яснення Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 р. №742/11/13-11, при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

При цьому, відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Судом було досліджено, що в Акті № 4/32-00-07-06-14/30926946 від 06.01.2023 зазначено що позивач не має права на отримання бюджетного відшкодування за вересень 2022 року в сумі 97 072,00 грн., яке виникло у позивача за результатами здійснення господарських операцій з ТОВ «КЬЮ. ЕФ. ЕМ. КЛІНІНГ» (), внаслідок того, що Комісією регіонального рівня відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 № 1165, з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів, прийнято рішення про відповідність ТОВ «КЬЮ. ЕФ. ЕМ. КЛІНІНГ» критеріям ризиковості платника податку (критерій « 8») від 02.12.2021 № 21038; ТОВ «Трансполіс плюс» (), внаслідок того, що по ньому прийняте Рішення про відповідність його критеріям ризиковості платника податку (Додаток 4 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних) від 13.12.2022 № 11919 (інформація від платника не надана - критерій « 7»).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.06.2022 у справі № 160/3622/22 визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС в Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 21038 від 02.12.2021 року про відповідність платника податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Кью.Еф.Ем.Клінінг» критеріям ризиковості платника податку.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року рішення суду першої інстанції було залишено без змін, і воно набрало законної сили.

Ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2023 року Відповідачу було відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Судом було встановлено, що Рішення про відповідність ТОВ «Трансполіс плюс» () критеріям ризиковості платника податку № 11919 було прийнято в грудні 2022 року - 13.12.2022.

Разом з тим, здійснення операцій, формування податкового кредиту за операціями з ТОВ «Трансполіс плюс» та подання декларації стосовно контрагента Позивачем мало місце в вересні 2022 року, коли ще не було встановлено фактів відповідності підприємства критеріям ризиковості платника податків.

Щодо правомірності винесення податкового повідомлення - рішення від 17.01.2023 №43/32-00-04-01-02-01/30926946 (форми В3) на підставі акта № 609/32-00-04-01-02-01-30926946 від 20.12.2022, в якому зазначено про відсутність у позивача права на бюджетне відшкодування по декларації з ПДВ по операціям з ПРаТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» у сумі 16 103 844,00 грн. за період жовтень 2022 року; податкового повідомлення - рішення від 21.02.2023 № 154/32-00-04-01-02-01-30926946 (форми В3) на підставі акта № 43/32-00-04-01-02-01-30926946 від 19.01.2023, в якому зазначено про відсутність у позивача права на бюджетне відшкодування по декларації з ПДВ по операціям з ПРаТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» у сумі 13 117 677, 00 грн. за період листопад 2022 року; податкового повідомлення - рішення від 17.03.2023 № 202/32-00-04-01-02-01-30926946 ( форми В3) на підставі акта № 112/32-00-04-01-02-01-30926946 від 17.02.2023, в якому зазначено про відсутність у позивача права на бюджетне відшкодування по декларації з ПДВ по операціям з ПРаТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» у сумі 3 371 262,00 грн. за період грудень 2022 року; податкового повідомлення - рішення від 17.04.2023 № 286/32-00-04-01-02-01 (форми В3) на підставі акта № 200/32-00-04-01-02-01-30926946 від 21.03.2023, в якомузазначено про відсутність у позивача права на бюджетне відшкодування по декларації з ПДВ по операціям з ПРаТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» у сумі 5 560 135,00 грн. за період січень 2023 року суд зазначає таке.

В обґрунтування своїх висновків контролюючий орган в означених актах посилається на те, що ним отримано ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 06.09.2022 по справі №757/23355/22-к по кримінальному провадженню № 0000146 від 16.02.2021. Відповідач зазначає, що згідно інформації, наведеній в ухвалі, взаємовідносини Позивача з ПрАТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» () підпадають під дію Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації», внаслідок чого правочини між Позивачем та ПрАТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» є нікчемними.

Суд зазначає, що підпунктом 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» № 187 від 03.03.2022 із змінами та доповненнями встановлено наступне:

« 1. Для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на:

1) виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є російська федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором):

громадяни Російської Федерації, крім тих, що проживають на території України на законних підставах;

юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства російської федерації;

юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є російська федерація, громадянин російської федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації.

Зазначене обмеження не застосовується до юридичних осіб, утворених та зареєстрованих відповідно до законодавства України:

які є банками або за рахунками яких на підставі нормативно-правових актів або рішень Національного банку дозволяється здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій;

визначених розпорядженням Національного центру оперативно-технічного управління мережами телекомунікацій, прийнятим відповідно до Порядку оперативно-технічного управління телекомунікаційними мережами в умовах надзвичайних ситуацій, надзвичайного та воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 2004 року № 812 «Деякі питання оперативно-технічного управління телекомунікаційними мережами в умовах надзвичайних ситуацій, надзвичайного та воєнного стану».

Отже, Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» встановлено мораторій на виконання грошових зобов`язань на користь, зокрема:

1) юридичних осіб, створених та зареєстрованих відповідно до законодавства російської федерації;

2) юридичних осіб, створених та зареєстрованих відповідно до законодавства України, якщо:

- їх кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є рф, громадянин рф, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства рф.

Правочини, укладені з порушенням мораторію, згідно п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації», є нікчемними.

Разом з тим, з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб створюється Єдиний державний реєстр (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» № 755-IV від 15.05.2003 із змінами та доповненнями.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію» в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій містяться, в тому числі, відомості про кінцевих бенефіціарних власників товариства, зокрема, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження, країна громадянства, місце проживання.

Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію» передбачено, що «якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою».

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій, серед кінцевих бенефіціарних власників ПрАТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» немає громадян рф. Згідно інформації, наявної у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій, ОСОБА_3 має громадянство Франції.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про депозитарну систему України» № 5178-VI від 06.07.2012 із змінами та доповненнями, інформація про власників цінних паперів, які мають права на цінні папери міститься в системі депозитарного обліку.

Суб`єктом, який забезпечує формування та функціонування системи депозитарного обліку цінних паперів, а також веде реєстр власників іменних цінних паперів є Центральний депозитарій (ст.ст. 9, 22 Закону України «Про депозитарну систему»).

В Інформаційних довідках Національного депозитарію України вих. № 93941 від 16.12.2022 та вих. № 101139 від 23.02.2023, долучених до матеріалів справи, міститься інформація про акціонерів (власників іменних цінних паперів) ПрАТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА», з реєстру власників іменних цінних паперів, складеному Національним депозитарієм, згідно якої членами або учасниками (акціонерами), що мають частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків у статутному капіталі ПрАТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» також не є рф, громадянин рф або юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства рф.

Відповідно, позивач правомірно керувався даними Єдиного державного реєстру підприємств та організацій та Національного депозитарію України щодо інформації про кінцевих бенефіціарних власників ПрАТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» та відповідачем не доведено, що позивач під час здійснення господарських операцій із зазначеним контрагентом був або мав бути обізнаний про наявність підстав, що зумовлюють застосування до таких операцій Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації».

Щодо посилання відповідача на Указ Президента України №279/2023 від 12.05.2023, яким введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 12 травня 2023 року "Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)", яким затверджено список осіб, до яких застосовано санкції, суд зазначає, що відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а під час здійснення господарських операцій позивач не міг передбачити прийняття вказаного нормативного акту та керувався даними Єдиного державного реєстру підприємств та організацій. Крім того, виходячи з принципу індивідуальної відповідальності платника податків, вказаний указ стосується лише тих осіб, які у ньому зазначені, і не поширюється на податкові правовідносини.

Крім того, відповідно до положень частини 6 статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, проте всупереч вимог частини 2 статті 77 КАС України, належних доказів на підтвердження обставин, на які посилається відповідач, надано не було.

За змістом вказаних ухвал встановлено, що обставини і факти, які досліджуються в межах кримінального провадження № 0000146 від 16.12.2021, не стосуються взаємовідносин позивача та ПрАТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА».

Суд зазначає, що Постанова Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» прийнята саме з метою посилення захисту інтересів держави Україна та припинення шляхів фінансування юридичних осіб, пов`язаних з Російською Федерацією, що неминуче призводить до опосередкованого фінансування неспровокованої військової агресії проти України, та встановлення мораторію на виконання зобов`язань за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України, перед юридичними особами, у тому числі, створеними та зареєстрованими відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, яких є Російська Федерація, громадянин Російської Федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації.

Слід зазначити, що Постанова Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації`не містить положень щодо її впливу на взаємовідносини у податковій сфері, зокрема, щодо бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Крім того, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначаються ПК України, отже відповідні права не можуть встановлюватись, змінюватись або припинятись підзаконними нормативно-правовими актами.

Відповідачем не доведено та матеріалами справи не підтверджено, що операції позивача із контрагентом ПрАТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» були спрямовані саме на порушення мораторію, встановленого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації», а не здійснювалися в межах забезпечення звичайної господарської діяльності позивача.

Суд також відхиляє доводи відповідача, що позбавлення позивача права на бюджетне відшкодування на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» носить тимчасовий характер і позивач зможе у майбутньому повторно задекларувати відповідну суму бюджетного відшкодування після врегулювання даного питання на законодавчому рівні, оскільки ПК України не надає податковому органу права довільно вирішувати, коли платник податків може отримати право на бюджетне відшкодування. ПК України встановлено вичерпний перелік підстав, що надають платнику податків право на бюджетне відшкодування. Саме наявність цих підстав або їх відсутність має наслідком отримання або відмову в отриманні бюджетного відшкодування. Відповідачем з посиланням на норми ПК України не доведено відсутність у позивача права на отримання заявленого бюджетного відшкодування.

Таким чином, Відповідачем не підтверджено обставин, які підпадають під сферу правового регулювання постанови Кабінету Міністрів України № 187 та мають наслідком відсутність права ПРАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» на отримання заявленого до бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 16103844,00 грн за жовтень 2022 року (згідно податкової декларації з ПДВ від 21.11.2022 № з урахуванням уточнюючого розрахунку від 20.12.2022 № за жовтень 2022 року), ПДВ у розмірі 13 117 677 за листопад 2022 року (згідно податкової декларації з ПДВ від 20.12.2022 № з урахуванням уточнюючих розрахунків від 13.01.2023 № та від 19.01.2023 №); ПДВ у розмірі 3371262 грн. за грудень 2022 року (згідно податкової декларації з ПДВ від 20.01.2023 № з урахуванням уточнюючих розрахунків від 06.02.2023 № та від 17.02.2023 № ), ПДВ у розмірі 5 560 135,00 грн. за січень 2023 року (згідно податкової декларації з ПДВ від 20.02.2023 № з урахуванням уточнюючих розрахунків від 17.03.2023 № та від 21.03.2023 № ).

За змістом частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги ПРАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд зазначає таке.

У відповідності до ч.1, ч. 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із приписами статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду на загальну суму 26840,00 грн., що документально підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 132, 139, 194, 242 - 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» (53201, Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр. Трубників, 56, ) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (49600, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 57, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 09 грудня 2022 року № 378/32-00-07-06-26 (форми В1).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 09 грудня 2022 року № 379/32-00-07-06-26 (форми В3).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 09 грудня 2022 року № 380/32-00-07-06-26 (форми В4).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 19 січня 2023 року № 54/32-00-04-01-02-05-30926946 (форми В1).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 19 січня 2023 року №55/32-00-04-01-02-05-30926946 (форми В4).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 19 січня 2023 року № 56/32-00-04-01-02-05-30926946 (форми В3).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 08 лютого 2023 року №116/32-00-07-06-19 (форми В1).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 08 лютого 2023 року № 117/32-00-07-06-19 (форми В3).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 08 лютого 2023 року № 118/32-00-07-06-19 (форми В4).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 21 лютого 2023 року № 154/32-00-04-01-02-01-30926946 (форми В3).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 17 січня 2023 року № 43/32-00-04-01-02-01-30926946 (форми В3).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 17 березня 2023 року № 202/32-00-04-01-02-01-30926946 (форми В).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 17 квітня 2023 року № 286/32-00-04-01-02-01-30926946 (форми В3).

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» (53201, Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр. Трубників, 56, ) за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (49600, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 57, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 26840 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 20 липня 2023 року.

Суддя О.В. Царікова