Справа № 160/13120/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 вересня 2023 року м. Дніпросправа № 160/13120/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2023 року (суддя Кальник В.В.) по справі №160/13120/23 за позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Державної установи Дніпровська установа виконання покарання №4, відповідача-2: Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, відповідача-3: Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання дій, рішення та бездіяльності протиправними, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в якому, зокрема, оскаржував дії та бездіяльність відповідачів 1, 2 щодо неналежного утримання позивача в Державній установи Дніпровська установа виконання покарання №4 в період перебування в цій установі позивача з квітня 2021 року по лютий 2022 рік.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

24.07.2023 року від Дніпропетровської обласної прокуратури до суду надійшла заява про залишення позову без розгляду.

Заява обґрунтована тим, що позивачем фактично оскаржуються події, які мали місце у період з 19.04.2021 року по 14.02.2022 року, а тому позовну заяву про визнання дій, рішення та бездіяльності протиправними, стягнення моральної шкоди було подано до суду з пропуском строку звернення до суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання дій, рішення та бездіяльності протиправними, стягнення моральної шкоди до відповідача-1: Державної установи Дніпровська установа виконання покарання №4, відповідача-2: Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції залишено без розгляду.

Підставою для залишення позову без розгляду стали висновки суду першої інстанції про пропуск позивачем строку звернення з позовом до суду, який визначений ч.2 ст.122 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду про залишення позову без розгляду скасувати. За позицією позивача суд першої інстанції, при

вирішення питання щодо залишення частини позовних вимог без розгляду, не дотримався процесуального порядку, який, за позицією позивача, передбачає необхідність залишення позову без руху та надання позивачу можливості звернутися з заявою про поновлення строку, і лише у разі відсутності підстав для поновлення процесуального строку, суд наділений правом залишити позов без розгляду.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, чинне законодавство, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст..17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав ( наприклад, справа «Стаббігс та інш. Проти Великобританії» рішення від 22.10.1996р., «Девеер проти Бельгії» рішення від 27.02.1980р.).

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в спірних відносинах повинні бути застосовані строки звернення до суду із позовом, які визначені ст..122 КАС України.

При цьому, суд першої інстанції, встановивши те, що позивачем оскаржуються дії та бездіяльність відповідачів 1, 2 щодо неналежного утримання позивача в Державній установи Дніпровська установа виконання покарання №4 в період перебування в цій установі позивача з квітня 2021 року по лютий 2022 рік, дійшов правильного висновку про те, що з огляду на положення ч.2 ст.122 КАС України та враховуючи дату звернення з позовом до суду (13.06.2023), позивачем був пропущений строк звернення з позовом до суду.

В той же час суд першої інстанції не врахував такого.

Так, відповідно до ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Тобто, конструкція зазначеної норми права вказує на те, що позивач наділений правом зробити заяву про поновлення пропущеного строку, і лише у випадку, якщо підстави для поновлення строку, вказані в такій заяві, судом будуть визнані неповажними або якщо позивач взагалі не звернувся з такою заявою, то суд має право залишити позов без розгляду. У свою чергу, очевидним є те, що реалізувати своє право на звернення з заявою позивач може лише у випадку, якщо він буде обізнаний про те, що судом, після відкриття провадження у справі, вирішується питання щодо дотримання позивачем строків звернення з позовом до суду.

У спірному випадку справа розглядалася судом першої інстанції за правилами спрощеного провадження, без виклику сторін. Доказів того, що позивачу було надіслано копію заяви Дніпропетровської обласної прокуратури про залишення позову без розгляду матеріали справи не містять. Відповіді позивача на заперечення відповідачів щодо заявленого позову, які наявні в матеріалах справи, також не дають підстав стверджувати про те, що позивач був обізнаний про те, що судом, після відкриття провадження в справі, вирішується питання про дотримання позивачем строків звернення з позовом до суду.

Таким чином, неповідомлення позивача про розгляд судом першої інстанції вказаного питання унеможливило реалізацію останнім свого права на подання заяви про поновлення процесуальних строків.

При цьому, суд апеляційної інстанції не погоджується з позицією позивача про те, що у випадку вирішення питання про дотримання процесуальних строків, суд був зобов`язаний залишити позов без руху та надати позивачу певний строк для усунення недоліків, оскільки положення ст.123 КАС України не передбачають обов`язку суду залишати позов без руху при вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду, після відкриття провадження у справі. Такий обов`язок суд має у разі подання позову поза межами встановленого процесуального строку, якщо провадження у справі відкрито ще не було (ч.1 ст.123 КАС України).

Отже, підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що під час вирішення питання щодо дотримання строків звернення з позовом до суду, суд першої інстанції в обов`язковому порядку повинен повідомити про це позивача задля надання можливості останньому реалізувати своє право на подання заяви про поновлення строку з визначенням причин, які він вважає поважними.

З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає за необхідне оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, в частині залишення позовних вимог без розгляду, скасувати, а справу, в цій частині позову, направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2023 року по справі №160/13120/23, в частині залишення без розгляду позову ОСОБА_1 , в частині заявлених позовних вимог про визнання дій, рішення та бездіяльності протиправними, стягнення моральної шкоди до відповідача-1: Державної установи Дніпровська установа виконання покарання №4, відповідача-2: Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції скасувати, а справу, в цій частині заявлених вимог, направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 14.09.2023

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк