Справа № 520/1989/23
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2023-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 р. Справа № 520/1989/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2023, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 14.02.23 по справі № 520/1989/23

за позовом Головного управління Національної поліції в Харківській області

до ОСОБА_1

про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

30.01.2023 Головне управління Національної поліції в Харківській області (далі ГУ НП у Харківській області, позивач), звернулось до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 , відповідач) в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ГУ НП в Харківській області грошові кошти у сумі 10 324 грн 22 коп.

01.02.2023 ухвалою Харківського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали на усунення недоліків позовної заяви позивачем шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку та документу про оплату судового збору.

10.02.2023 позивач подав до суду клопотання/заяву, в якій надав пояснення щодо пропуску строку на звернення з позовною заявою та докази сплати судового збору.

14.02.2023 ухвалою суду першої інстанції позовну заяву ГУ НП в Харківській області повернуто заявнику.

Позивач, не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 і направити справу для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції, під час розгляду справи невірно застосовані приписи ст. 169 КАС України, що призвело до помилкових висновків щодо порушення строків звернення з позовною заявою. ГУ НП в Харківській області зазначило, що відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 169 КАС України, суб`єкт владних повноважень має право звернутися до адміністративного суду про стягнення грошових коштів протягом 3 місяців після закінчення шестимісячного строку. Позивач зазначає, що законодавець свідомо у п. 8 ч. 4 ст. 169 КАС України передбачив відсильну норму не до ч. 2 та 5 ст. 122 КАС України, а тільки до ч. 2 ст. 122 КАС України.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 312 КАС України, справа розглянута в порядку письмового провадження.

Колегія суддів вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

30.04.2022 наказом ГУ НП в Харківській області № 227 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

ОСОБА_1 з 07.04.2022 р. по 30.04.2022 р. позивачем нараховане грошове забезпечення.

У зв`язку з тим, що до відповідача вищевказаним наказом застосовано дисциплінарне стягнення за безпідставну відсутність на службі, позивач звернувся до суду з цим позовом про повернення коштів, отриманих відповідачем внаслідок його недобросовісної поведінки.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду з цим позовом, оскільки відповідача звільнено зі служби в поліції наказом ГУ НП в Харківській області від 30.04.2022, а до суду з вказаним позовом позивач звернувся лише 30.01.2023, тобто, з порушенням тримісячного строку звернення до суду.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Положеннями частини 4 статті 5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацом 2 частини 2 статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як слідує з позовної заяви, предметом розгляду даної справи є стягнення надмірно виплаченого грошового забезпечення за період з 07.04.2022 по 30.04.2022, що на думку колегії суддів не відносяться до спорів, які виникли з підстав проходження публічної служби.

Дані висновки відповідають позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 07.09.2023 по справі №520/2134/23.

Враховуючи те, що відповідача звільнено зі служби в поліції ГУ НП в Харківській області 30.04.2022, а до суду з вказаним позовом позивач звернувся лише 30.01.2023, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо пропуску тримісячного строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно п.8 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, подано суб`єктом владних повноважень до закінчення строку, визначеного частиною другою статті 122 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, пропуск строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для залишення позову без розгляду, оскільки процесуальним законодавством передбачено можливість визнання судом причини пропуску таких строків поважними і в такому випадку справа розглядається та вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Поважними причинами пропуску строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об`єктивно непереборними, та не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Водночас на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

Як вбачається із заяви, поданої позивачем на усунення недоліків адміністративного позову, ГУ НП в Харківській області як на причину пропуску строку звернення до суду з позовною заявою посилається на те, що законодавець свідомо у п. 8 ч. 4 ст. 169 КАС України передбачив відсильну норму не до ч. 2 та 5 статті 122 КАС України, а тільки до ч. 2 ст. 122 КАС України, тобто у суб`єкта владних повноважень наявне право на звернення до суду з вимогою про стягнення грошових коштів протягом 3 місяців після закінчення місячного строку, який надавався особі для можливого оскарження рішення суб`єкту владних повноважень. Клопотання про поновлення строку позивачем не заявлено.

Обставини, на які посилається позивач, а саме звернення до суду із позовом в межах установленого процесуальним законом строку, не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

Посилання апелянта на висновки Верховного Суду, висловлені в постановах від 26.02.2019 у справі №826/14908/18 та від 12 травня 2022 року у справі №420/9673/20, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказані постанови прийняті щодо інших правовідносин.

У справі, що розглядається суб`єктом владних повноважень не надано до суду відповідного рішення про стягнення з відповідача грошових коштів. В наказі ГУНП в Харківській області від 30.04.2022 № 227 о/с про звільнення відповідача зі служби в поліції не зазначено про стягнення коштів, за стягненням яких позивач звернувся до суду.

Тобто, у справах № 826/14908/18 та № 420/9673/20 спірні правовідносини виникли щодо стягнення грошових коштів на підставі рішення суб`єкта владних повноважень та не стосуються правовідносини щодо проходження або звільнення з публічної служби.

Із врахуванням вищевикладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивачем не зазначено поважних підстав для поновлення процесуального строку та заявлено відповідне клопотання, то відсутні підстави для визнання поважними причин пропуску позивачем строку на звернення до суду та позовну заяву необхідно повернути позивачу.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вище зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на зазначені вище аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права.

З урахуванням вище зазначеного колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 312, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року по справі № 520/1989/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк