Справа № 160/2833/23
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 вересня 2023 року м. Дніпросправа № 160/2833/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року (суддя Царікова О.В., повне судове рішення складено 17 квітня 2023 року) в справі № 160/2833/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ в Донецькій області) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 23 листопада 2022 року № 1 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника, зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити пенсію з зв`язку з втратою годувальника відповідно до заяви від 15 листопада 2022 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року позов задоволено частково, визнано протиправним та скасоване рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 23 листопада 2022 року № 1 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 ; зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 листопада 2022 року про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника з урахуванням висновків суду; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ГУ ПФУ в Донецькій області просить скасувати рішення з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

На думку апелянта, судом першої інстанції не враховано, що позивач не має статусу непрацездатної особи, тому не має права на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Позивач не є особою з інвалідністю, не досягла віку 65 років, не досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», адже не має права на пенсію через відсутність необхідного страхового стажу (29 років).

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дружиною померлого годувальника ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про смерть, довідкою Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про сумісне проживання.

15 листопада 2022 року позивач звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою, зареєстрованою за №7632, та відповідними документами, про призначення пенсії у разі втрати годувальника відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням про відмову в призначенні пенсії по втраті годувальника ГУ ПФУ в Донецькій області від 23 листопада 2022 року №41 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зазначено, що позивач не є непрацездатним членом сім`ї померлого годувальника, якому може призначений цей вид пенсії, оскільки страховий стаж ОСОБА_1 становить 13 років 4 місяці 2 дні, до стажу роботи не зараховано період безробіття згідно з трудовою книжкою з 16 січня 2003 року по 12 жовтня 2003 року, оскільки дата наказу про початок виплат не відповідає даті початку.

Зазначене рішення направлено позивачу повідомленням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 02 грудня 2022 року №0400-010226-8/122255.

Суд першої інстанції вважав необґрунтованим не зарахування до страхового стажу позивача періоду безробіття з 16 січня 2003 року по 12 жовтня 2003 року, тому визнав рішення ГУ ПФУ в Донецькій області про відмову в призначенні пенсії по втраті годувальника від 23 листопада 2022 року №41 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а належним способом захисту порушеного права позивача вважав зобов`язання пенсійного органу повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , шлюб зареєстровано 10 липня 1982 року (а.с. 20), ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, що підтверджено довідкою виконкому Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (а.с. 8).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 19).

ОСОБА_1 15 листопада 2022 року звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника (а.с. 9-10).

Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області, яким заява позивача розглянута за принципом екстериторіальності, від 23 листопада 2022 року № 41 (а.с. 17) відмовлено ОСОБА_1 в призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника через відсутність підстав, передбачених статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В рішенні зазначено, що позивач не є непрацездатним членом сім`ї померлого годувальника, якому може бути призначений цей вид пенсії, оскільки страховий стаж ОСОБА_1 становить 13 років 4 місяці 2 дні, ОСОБА_1 не є інвалідом та не досягла 65-річного віку; до стажу роботи не зараховано період безробіття згідно з трудовою книжкою з 16 січня 2003 року по 12 жовтня 2003 року, оскільки дата наказу про початок виплат не відповідає даті початку.

Спірним в цій справі є право особи на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника визначені статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), частиною першою якої встановлено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

У розумінні частини другої статті 36 Закону № 1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , досягла на момент звернення за пенсію 60-річного віку, не є особою із інвалідністю.

За позицією ГУ ПФУ в Донецькій області ОСОБА_1 також не досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV, адже має страховий стаж 13 років 04 місяці 02 днів змість необхідних 29 років, тобто не є непрацездатною особою.

У розумінні статті 1 Закону № 1058-IV непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

За положення частини другої статті 26 Закону № 1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років; а згідно з частиною третьою цієї статті у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 15 до 19 років.

За приведеним вище положеннями Закону № 1058-IV пенсійний вік в Україні для жінок 60, 63, 65 років, а право на призначення пенсії за віком у жінок виникає за сукупністю двох обставин досягнення такого віку та наявність мінімального страхового стажу, установленого для такого віку.

В цьому випадку позивач досягла віку 60 років, але за висновком ГУ ПФУ в Донецькій області не має відповідного страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком (29 років).

Судом першої інстанції зроблено висновок про протиправність не зарахування ГУ ПФУ в Донецькій області до страхового стажу періоду безробіття позивача згідно з трудовою книжкою з 16 січня 2003 року по 12 жовтня 2003 року.

Апелянтом не приведено доводів у спростування такого висновку суду першої інстанції, тому судом не надається оцінка висновкам суду першої інстанції про необхідність зарахування цього періоду до страхового стажу.

Той факт, що ГУ ПФУ в Донецькій області неправильно розраховано страховий стаж позивача, вказує на протиправність рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу, тому суд погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування цього рішення.

Доводи апелянта про те, що зарахування зазначеного періоду безробіття до страхового стажу не надасть позивачу підстави для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника через недостатність страхового стажу, не змінюють висновків суду першої інстанції про протиправність рішення про відмову у призначенні пенсії.

Крім того, суд зазначає, що судом першої інстанції правильно обрано спосіб захисту порушеного права позивача зобов`язання повторно розглянути заяву позивача із врахуванням висновків суду, адже для вирішення питання для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника необхідно належним чином розрахувати страховий стаж, що є компетенцію органу Пенсійного фонду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року в справі № 160/2833/23 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року в справі № 160/2833/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 13 вересня 2023 року та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 13 вересня 2023 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко