Справа № 160/23532/23
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

18 вересня 2023 р. Справа № 160/23532/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Серьогіна О.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

13.09.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 28.06.2023 року викладене у формі листа щодо відмови в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви про призначення пенсії від 16.01.2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», урахуванням роз`яснень Міністерства Соцзахисту населення України від 20.01.1992 року № 8 згідно заяви про призначення пенсії з 16.01.2023 року.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 2 ст. 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі, якщо відсутні підстави, в тому числі, для відмови у відкритті провадження.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суддею встановлено наступне.

Згідно наявної інформації в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду», судом встановлено, що 13.02.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якій позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 23.01.2023 року № 44 щодо відмови в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви про призначення пенсії від 16.01.2023 року;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового, спеціального та пільгового стажу роботи ОСОБА_1 один місяць служби за три період проходження військової служби під час мобілізації в особливий період з 21.03.2022 року по 18.11.2022 року, в т.ч. один місяць служби за три період безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України з 22.03.2022 року по 13.07.2022 року, з 13.07.2022 року по 25.10.2022 року в стаж роботи за професією гірник очисного вибою з повним робочим днем у шахті, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи ОСОБА_1 час проходження строкової військової служби з 07.11.2003 року по 18.04.2005 року в стаж роботи за професією гірник підземний з повним робочим днем у шахті, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 , нарахувати та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви про призначення пенсії з 16.01.2023 року.

За результатами розгляду вищевказаної позовної заяви, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 року у справі №160/2653/23 позовну заяву задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 23.01.2023 року №44 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 час проходження строкової військової служби з 01.01.2004 року по 18.04.2005 року до пільгового стажу, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у кратному розмірі (один місяць служби за три місяці) періоди проходження військової служби під час мобілізації з 22.03.2022 року по 13.07.2022 року, з 13.07.2022 року по 25.10.2022 року, протягом яких він брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України в м. Бахмут Донецької області;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.01.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено;

- стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 року у справі №160/2653/23 сторонами не оскаржувалось в апеляційному порядку та набрало законної сили 26.05.2023 року.

На підставі службової записки судді Серьогіної О.В. від 14.09.2023 року, управлінням з організаційного забезпечення суду було надано належним чином завірену копію позовної заяви ОСОБА_1 у справі №160/2653/23.

Дослідивши позовну заяву позивача у справі №160/2653/23 та позовну заяву у справі №160/23532/23, судом встановлено, що обгрунтування позовних вимог ідентичні.

Так, в обґрунтування позову по справі №160/2653/23 позивачем зазначено, що 16.01.2023 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, 23.01.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії №44 у зв`язку з недостатністю пільгового стажу. Позивач не погоджується з такою позицією відповідача та зазначає, що відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.10.1985 року та пільгових довідок № 1-1/2431 від 13.12.2022 року, № 39 від 16.01.2023 року, він працював у ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» (ш.Павлоградська) ПрАТ ДТЕК «Павлоградвугілля» гірником підземним, гірником очисного забою з повним робочим днем під землею. Водночас, з розрахунку стажу вбачається, що до пільгового стажу не зараховано період проходження строкової військової служби, період військової служби під час мобілізації в особливий період в кратному обчисленні один місяць служби за три до пільгового стажу за професією гірничий очисного забою з повним робочим днем у шахті. Позивач зазначає, що відповідно до роз`яснень Міністерства Соцзахисту населення України від 20.01.1992 року № 8, працівники зайняті на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності до ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювали повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземного та в металургії роботи із зарахуванням до нього кожного року роботи гірничим очисного вибою, прохідником за 1 рік роботи 3 місяці. Позивач вказує, що згідно з військового квитка серії НОМЕР_2 та довідки Павлоградського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 22.11.2022 року № 4/224, з 21.03.2022 року він був призваний на військову службу під час мобілізації на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року із збереженням місця роботи по теперішній час. Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_3 від 09.12.2022 року № 593 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України в період: з 22.03.2022 року по 13.07.2022 року та з 13.07.2022 року по 25.10.2022 року. В загальному підрахунку вказаний період проходження військової служби складає 7 місяців 27 днів - цей період зараховується до пільгового стажу роботи в потрійному розмірі (один місяць служби за три), тобто в кратному обчисленні з урахування одного періоду зарахування 1 рік 2 місяці 27 днів. На думку позивача, під час його мобілізації вказані періоди не були зараховані відповідачем до пільгового стажу роботи по професії гірник очисного вибою з повним робочим днем у шахті ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» (ш.Павлоградська) ПрАТ ДТЕК «Павлоградвугілля» в потрійному розмірі (один місяць служби за три), а зараховані лише в одинарному розмірі, а строкова військова служба у період з 07.11.2003 року по 18.04.2005 року взагалі не врахована.

Слід наголосити, що позовні вимоги у справі №160/23532/23 позивачем обгрунтовані аналогічно, як у позовній заяві по справі №160/2653/23.

За змістом позовних заяв у справах №160/2653/23 та №160/23532/23 вбачається, що позивач не погоджується із обчисленням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області його пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який обчислений без застосування роз`яснень Міністерства соцзахисту населення України від 20.01.1992 року № 8.

При цьому, з матеріалів поданої позивачем позовної заяви в даній справі вбачається, що листом Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 28.06.2023 року №0400-010310-8/93058 позивачу повідомлено, що його заяву від 16.01.2023 року повторно розглянуто та відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи.

Так, у вказаному листі зазначено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 року по справі № 160/2653/23 зараховано час проходження строкової військової служби з 01.01.2004 року по 18.04.2005 року до пільгового стажу, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообоов`язкове державне пенсійне страхування. Зараховано до пільгового стажу, що надає право на призначенім пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у кратному розмірі (один місяць служби за три місяці) періоди проходження військової служби під час мобілізації з 22.03.2022 року по 13.07.2022 року, з 13.07.2022 року по 25.10.2022 року, протягом яких він брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, - захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в м.Бахмут Донецької області. За розрахунками відповідача пільговий стаж становить 24 роки 4 місяці 14 днів.

Тобто, за змістом позовної заяви вбачається, що на думку позивача, відповідач виконав рішення суду від 25.04.2023 року у справі №160/2653/23, але без урахування висновків суду у справі №160/2653/23, а саме позивач не погоджується із обчисленням його пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без застосування роз`яснень Міністерства соцзахисту населення України від 20.01.1992 року № 8, що було предметом розгляду в справі №160/2653/23.

Тобто, з вищевикладеного вбачається, що позивач вважає неналежним виконання рішення суду Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 року у справі №160/2653/23.

Враховуючи вищенаведене, на переконання судді, позивач звернувся до суду з приводу неналежного виконання судового рішення від 25.04.2023 року у справі №160/2653/23.

Статтею 14 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.1 ст.373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі №820/4261/18.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

При цьому суддя зазначає, що норми статей 382, 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів апелянта шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому ст. 382 КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Суддя зазначає, що з метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегулювано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Враховуючи вищенаведене та проаналізувавши предмет позову у даній справі, суддя дійшов висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення.

Таким чином, оскільки в даній справі новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, а тому позивач має право звернутись до суду в рамках адміністративної справи №160/2653/23 із заявою в порядку статті 382 або 383 КАС України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 статті 170 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КАС України про відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу не пізніше п`яти днів з дня надходження позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 170, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі № 160/23532/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна