Справа № 300/272/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/272/23 пров. № А/857/7749/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки,

на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року (суддя Микитюк Р.В., час ухвалення не вказано, місце ухвалення м.Івано-Франківськ, дата складання повного тексту не вказано),

в адміністративній справі №300/272/23 за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки,

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У січні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Івано-Франківського ОТЦК та СП, в якому просив: 1) визнати протиправними та скасувати рішення об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке оформлено протоколом №18 від 08.09.2020 року, та наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.09.2020 №361, в частині виключення ОСОБА_1 з обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов.

Відповідач позовних вимог не визнав, подавши до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, у якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 позовну заяву задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке оформлено протоколом від 08.09.2020 року за №18, та наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.09.2020 №361, в частині виключення ОСОБА_1 з обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн..

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку, вважаючи, що таке ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що повноваження житлових комісій, порядок їх роботи в Збройних Силах України визначається «Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», затвердженою наказом Міністерства оборони України №380 від 31.07.2018. Відповідно до зазначеної Інструкції житлові комісії мають вичерпний перелік повноважень, обов`язків та функцій, які вони здійснюють у своїй діяльності, серед яких відсутні такі повноваження як «залучення заінтересованих осіб» зокрема, ОСОБА_1 .. Унаслідок формального дослідження вищевказаних обставин, суд у своєму рішенні врахував, що оскаржуване рішення прийнято у відсутності позивача, без повідомлення про засідання комісії, на якій вирішувалось питання про зняття з квартирного обліку. Також суд першої інстанції дійшов хибного висновку щодо того, що позивач внаслідок вищевказаних дій був позбавлений можливості реалізувати своє право на надання довідок з метою розгляду питання про перереєстрацію його облікової картки. Зазначає скаржник, що позивач мав змогу дізнатися про його перебування чи виключення з обліку, оскільки списки військовослужбовців, які перебувають на обліку, а також військовослужбовців, які не пройшли щорічну перереєстрацію та виключені з обліку, розміщуються у загальнодоступному місці військової частини для загальною ознайомлення протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення житловою комісією військової частини. Вказує, що позивачу відмовлено у поновленні на квартирному обліку у зв`язку з не наданням документів, що підтверджують право на поліпшення житлових умов, з зазначенням переліку необхідних документів, які датовані не раніше червня 2021 року. Вважає апелянт, що дії Івано-Франківського ОТЦК та СП були вчинені у відповідності до вимог чинною законодавства України і жодної бездіяльності чи протиправних дій збоку відповідача допущено не було.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати рішення суду від 31.03.2023 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач подав апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах.

Наказом командувача повітрях сил Збройних Сил України від 21.11.2006 №468 (по особовому складу) ОСОБА_1 звільнений з посади заступника начальника бази з тилу-начальника тилу зенітної технічної ракетної бази у відставку у зв`язку із реформуванням Збройних Сил України "за станом здоров`я" із залишенням на квартирному обліку для позачергового отримання житла за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України. На момент звільнення в запас вислуга років в Збройних Силах становила: календарна - 23 роки 03 місяці; пільгова - 24 роки 02 місяці (а.с. 9).

У даний час позивач є пенсіонером Міністерства оборони України і з 24.11.2006 отримує пенсію за вислугу років призначену згідно Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 року "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що не заперечується сторонами у справі.

Під час проходження військової служби позивач з 25.11.2005 знаходився на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов на загальній черзі при військовій частині НОМЕР_1 .

Після звільнення з військової служби, у зв`язку із розформуванням військової частини НОМЕР_1 знаходився на квартирному обліку у Івано-Франківському міському військовому комісаріаті, з 23.11.2006 зарахований на облік для позачергового отримання житла.

Рішенням об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке оформлене протоколом №12 від 21.04.2020, позивача знято з квартирного обліку.

Рішенням об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке оформлене протоколом №14 від 19.07.2020, позивача поновлено на квартирному обліку у зв`язку з поданням додаткових документів (а.с. 12).

Рішенням об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке оформлено протоколом №18 від 08.09.2020, ОСОБА_1 виключено з обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов у зв`язку із ненаданням визначених документів (не проходження щорічної перереєстрації) (а.с. 13).

На підставі даного протоколу військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 видано наказ від 10.09.2020 №361, яким, зокрема, позивача виключено з обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов (п.2 даного наказу) (а.с. 14).

Вважаючи вказане рішення житлової комісії та наказ військового комісара протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду вважає рішення суду першої інстанції вірним, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції вірно керувався такими правовими нормами.

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких громадянин має змогу побудувати житло, придбати його у власність, або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступною платою відповідно до закону.

Частиною 1 ст.12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.37 Житлового кодексу УРСР (в редакції на час виникнення спірних правовідносин, далі - ЖК), облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. Нарівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв`язку з виходом на пенсію.

Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов згідно зі ст.38 ЖК встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Статтею 40 ЖК визначено, що громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

У разі смерті громадянина, який перебував на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, за членами його сім`ї зберігається право подальшого перебування на обліку. Таке ж право зберігається за членами сім`ї громадянина, який перебував на обліку у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів і був знятий з обліку з підстав, зазначених у пунктах 2 і 4 цієї статті.

Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.

Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.

Вказаний перелік випадків для зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов вичерпний.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 №1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі Порядок №1081), який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Порядком №1081 визначено алгоритм обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, надання житлових приміщень для постійного проживання Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Відповідно до п.22. Порядку №1081, облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника) (п.23. Порядку №1081).

Пунктом 24 Порядку №1081 встановлено, що військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. На засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік. Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік. Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла. Військовослужбовці зараховуються на облік незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті.

Згідно з п.29 Порядку №1081, військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Відповідно до п.30 Порядку №1081, військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно з п.31 Порядку №1081, житлові приміщення надаються тільки військовослужбовцям, які перебувають на обліку, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до п.32 Порядку №1081, військовослужбовцям житло надається згідно з чергою. Черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).

Пунктом 33 Порядку №1081 встановлено, що житлове приміщення, що надається військовослужбовцю для постійного проживання, повинне бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним та технічним вимогам.

Згідно з п.34 Порядку №1081, на підставі рішення про надання житла виконавчий орган районної, міської, районної у місті ради, а в закритому військовому містечку - квартирно-експлуатаційний орган видає ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення, безпосередньо військовослужбовцю, на ім`я якого він виписаний, або за його дорученням іншій особі. Ордер може бути виданий лише на вільне житлове приміщення.

Отже, перелік підстав для зняття військовослужбовців з обліку, що визначений п.30 Порядку №1081, не є вичерпним. При цьому житлові приміщення надаються тільки військовослужбовцям, які перебувають на обліку, крім випадків, передбачених законодавством.

Встановлено, що позивач знятий з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення постійними жилими приміщеннями складом сім`ї одна особа у зв`язку із ненаданням визначених документів (не проходження щорічної перереєстрації).

Наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року №380 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі Інструкція №380), яка визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей).

Відповідно до п.1 розділу VІ Інструкції №380, житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.

Згідно з п.2 розділу VІ Інструкції №380, військовослужбовці та члени їх сімей визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, відповідно до статті 34 Житлового кодексу Української УРСР. Потребуючими поліпшення житлових умов також визнаються: військовослужбовці та члени їх сімей, які проживають в одній квартирі по дві і більше сім`ї незалежно від родинних відносин, та особи різної статі старші за 9 років, крім подружжя (у тому числі, якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати); військовослужбовці з числа осіб з інвалідністю внаслідок війни, визначених у пунктах 11, 12 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та члени їх сімей; члени сімей загиблих, визначені абзацами шостим та восьмим пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; військовослужбовці та члени їх сімей, які були забезпечені житловими приміщеннями на територіях, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, - із урахуванням вимог законодавства України щодо тимчасово окупованих територій.

Відповідно до п.3 розділу VІ Інструкції №380, облік ведеться в житлових комісіях військових частин (об`єднаних житлових комісіях), військових комісаріатах та КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району.

Відповідно до п.22 розділу V Інструкції №380, зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно п.16 розділу VI Інструкції №380, житлові комісії військових частин (об`єднані житлові комісії) щороку проводять інвентаризацію облікових справ військовослужбовців та членів їх сімей, що перебувають на обліку, під час якої перевіряються житлові умови (за необхідності), а також оновлюються документи, що містяться в облікових справах. За результатами інвентаризації щороку до 15 січня списки військовослужбовців та членів їх сімей, які перебувають на обліку військової частини, направляються до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району. Списки військовослужбовців, які перебувають на обліку, а також військовослужбовців, які не пройшли щорічну перереєстрацію та виключені з обліку, розміщуються у загальнодоступному місці військової частини для загального ознайомлення протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення житловою комісією військової частини (об`єднаної житлової комісії). Військовослужбовці та члени їх сімей, виключені з обліку, мають право повторно протягом року подати командиру військової частини рапорт та документи, визначені Порядком забезпечення житловими приміщеннями, для зарахування на облік в порядку, визначену цією Інструкцією, із збереженням попереднього часу перебування на обліку.

З наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.09.2020 №361 видно, що інвентаризація облікових справ проводилась на підставі наказу зазначеної посадової особи від 04.09.2020 №351.

Судом враховується, що при проведенні інвентаризації облікових справ в поточному році до 15 січня наступного року інвентаризація повинна бути закінчена з усіма наслідками, встановленими п.16 розділу VI Інструкції №380.

Матеріалами справи підтверджується, що позивача виключено з обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов у зв`язку із ненаданням у 2019 році визначених документів. Однак, відповідно до вищезазначених норм інвентаризація проводиться щорічно і інвентаризація, яка проводилась у 2019 році, відповідно оновлювались документи за 2019 рік, закінчилась до 15 січня 2020 року. За результатами вказаної інвентаризації позивач не виключався із квартирного обліку. Тобто, перереєстрацію за 2019 рік ОСОБА_1 пройшов. У 2020 році проведення інвентаризації за 2019 рік Інструкцією №380 не передбачено. Отже, позивача з підстав, зазначених в оскаржуваних протоколі та наказі, виключено протиправно.

Інвентаризація передбачає перевірку житлових умов (за необхідності), а також оновлення документів, що містяться в облікових справах. При цьому провести ці дії, зокрема, повідомити осіб, що перебувають на обліку про необхідність оновити документи, вказаним особам отримати необхідні документи та подати їх до житлової комісії за кілька днів, які були в період від видання наказу про проведення інвентаризації (04.09.2020) до її завершення 08.09.2020 (дата протоколу про підсумки роботи об`єднаної житлової комісії), практично неможливо.

Як встановлено матеріалами справи, житлова комісія у 2019, 2020 роках не повідомляла позивача, які документи та коли саме йому необхідно поновити.

Судом встановлено, що 13.04.2021 позивач звернувся до голови об`єднаної житлової комісії Івано-Франківського ОВК із заявою про поновлення на квартирному обліку (а.с. 18).

10.06.2021 позивач повторно звернувся до командира військової частини НОМЕР_2 про надання довідки про реєстрацію місця проживання (а.с. 20).

17.06.2021 позивач в черговий раз звернувся до військового комісара Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про поновлення в черзі на отримання житла із наданням довідки про реєстрацію місця проживання, однак ні на одну із вказаних заяв позивач відповіді не отримав (а.с. 21).

Таким чином, позивач скористався положенням п.16 розділу VI Інструкції №380, згідно з яким військовослужбовці та члени їх сімей, виключені з обліку, мають право повторно протягом року подати командиру військової частини рапорт та документи, визначені Порядком №1081, для зарахування на облік в порядку, визначеному цією Інструкцією, із збереженням попереднього часу перебування на обліку.

У той же час відповідач не надав належних доказів на обґрунтування законності дій щодо виключення позивача з квартирного обліку.

Також суд першої інстанції вірно врахував положення п.9 ст.12 Закону №2011-XII, згідно з якими військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла.

Наведений пункт дає підстави вважати про законодавчо визначений перелік підстав, при яких військовослужбовці мають право залишатися на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов при звільненні з військової служби. Не проходження щорічної перереєстрації як обставина зняття з обліку, на яку посилається відповідач, не спростовує право позивача на продовження перебування на квартирному обліку.

Не проходження щорічної інвентаризації, передбаченої Інструкцією №380, не може бути передумовою виключення позивача з квартирного обліку, оскільки суперечить вимогам ст.12 Закону №2011-XII.

Враховуючи наведені правові положення та встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на продовження перебування на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов.

Надаючи об`єктивну оцінку наявності порушеного права, враховуючи, що позивача спірним наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.09.2020 №361 в частині виключення з обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов та рішення об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке оформлене протоколом від 08.09.2020 за №18, протиправно виключено із згаданих списків, суд першої інстанції прийняв вірне рішення про визнання таких протиправними і скасував, оскільки такі прийняті не у законодавчо визначений у спосіб, не обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; без урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

При цьому, доводи апелянта (відповідача) не спростовують висновків суду першої інстанції, з урахуванням вищенаведеного.

Відносно твердження апелянта, що про можливість дізнатись про виключення позивача з квартирного обліку відповідно до вимог норми права, відповідно до якої списки військовослужбовців, які не пройшли щорічну перереєстрацію розміщуються у загальнодоступному місці військової частини, то такі розцінюються судом як безпідставні, оскільки відповідачем не враховано, що позивач є пенсіонером та не перебуває за адресою відповідача.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального права, підстави для його скасування відсутні.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року в адміністративній справі №300/272/23 за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль