Справа № 360/757/23
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2023-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

15 вересня 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/757/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду на розгляді перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ) (далі відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) щодо розрахунку і виплати ОСОБА_1 у повному обсязі додаткової винагороди, яка передбачена військовослужбовцям за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, виходячи з її розміру у 100000,00 грн з розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, а саме з 01 січня 2023 року по 17 січня 2023 року;

- зобов`язати 3 прикордонний загін імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України (військову частину НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, виходячи з її розміру у 100000,00 грн з розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, а саме з 01 січня 2023 року по 17 січня 2023 року, з врахуванням раніше виплаченої суми коштів 26129,03 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168) установлено, що на період дії воєнного стану, зокрема і військовослужбовцям Державної прикордонної служби, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

26 травня 2023 року після отримання довідки Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про цільові надходження за період 2022-2023 роки на особистий рахунок, у позивача виник розумний сумнів, що грошове забезпечення військовослужбовців за січень 2023 року розраховано Військовою частиною НОМЕР_1 та виплачено у меншому розмірі, ніж це було встановлено діючим на той момент законодавством та нормативно-розпорядчими актами Державної прикордонної служби України, оскільки протягом січня 2023 року позивач приймав участь у бойових діях на території Донецької області та мав отримувати одноразову грошову винагороду пропорційну за часу участі у таких діях та заходах, виходячи з її розміру у 100000,00 грн, як це визначено положеннями Постанови № 168.

Також з довідки Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» позивачем з`ясовано, що виплата грошового забезпечення за січень 2023 року здійснювалася з казначейського рахунку Військової частини НОМЕР_2 , хоча місцем військової служби позивача є Військова частина НОМЕР_1 . Про розрахунок з казначейського рахунку третьою особою позивача жодним чином не повідомляли, хоча третя особа є юридичною особою публічного права та діє в системі Державної прикордонної служби України, що також встановлено із отриманої копії наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26 лютого 2022 року № 208-АГ «Про фінансове забезпечення окремих органів Державної прикордонної служби України», згідно з яким відповідача зараховано на фінансове забезпечення до Військової частини НОМЕР_2 за видатками «Заробітна плата».

27 січня 2023 року відповідно до наказу відповідача від 26 січня 2023 року № 48-ОС «Про особовий склад» на підставі підпункту «г» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» позивача виключено з всіх видів забезпечення і звільнено з лав Державної прикордонної служби України. Протягом проходження військової служби та січня 2023 року підстав для позбавлення позивача одноразової винагороди за участь у бойових діях не було, оскільки до юридичної відповідальності за порушення, пов`язані із проходженням військової служби, він не притягався, що підтверджується біографічною довідкою, виданою відповідачем, в якій вказано про відсутність будь-яких стягнень.

На підтвердження розумного сумніву та з метою з`ясування порядку розрахунку окресленої допомоги в системі Державної прикордонної служби України, 03 червня 2023 року представником позивача за довіреністю спрямовано запит на публічну інформацію на адресу Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо правового регулювання та розрахунку окресленої винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби України.

09 червня 2023 року за № 11/ЗПІ-761-842 представником позивача за довіреністю отримано відповідь від Адміністрації Державної прикордонної служби України на запит від 03 червня 2023 року, в якій наведено, що порядок виплати додаткової винагороди за участь у бойових діях нормативно врегульовано Порядком та умовами виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 січня 2023 року № 36, що набрали чинності з 01 лютого 2023 року.

07 липня 2023 року представнику позивача за довіреністю відповідачем надано відповідь від 24 червня 2023 року за № 12/4572-23-Вих з додатками, відповідно до яких у період з 21 грудня 2022 року по 17 січня 2023 року, з метою оборони н.п. Бахмут, утримання позицій, недопущення просування противника вглиб території України та виконання бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 12 грудня 2022 року № 9493, бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 12 грудня 2022 року № Ш/25-2864-Е, бойового розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України від 20 грудня 2022 року № БР 4468 ДСК, позивач брав участь у веденні бойових дій (витяг з журналу службово-бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24 лютого 2022 року № 2-ДСК).

Також з долученого до відповіді від 24 червня 2023 року за № 12/4572-23-Вих витягу з журналу бойових дій 3 прикордонного загону імені Героя України полковника ОСОБА_2 від 31 грудня 2022 року № 133-ДСК можна встановити безпосередню участь позивача у бойових зіткненнях з підрозділами окупаційних військ Російської Федерації у н.п. Бахмут. З карток грошового забезпечення, які отримані позивачем 07 липня 2023 року та були долучені відповідачем до відзиву на позовну заяву у справі № 360/651/23, позивачем встановлено, що у січні 2023 року йому нарахована додаткова винагорода, передбачена вимогами Постанови № 168, у сумі 26129,03 грн, яка виплачується військовослужбовцям з розрахунку на місяць з пропорційного розміру у 30000,00 грн на період дії воєнного стану.

За твердженням позивача порядок розрахунку додаткової винагороди на період дії воєнного стану пропорційно від 30000,00 грн здійснено відповідачем правильно та наступним чином: 30000,00 грн / 31 день (загальна кількість календарних днів у січні місяці) х 27 днів (з 01 січня 2023 року по 27 січня 2023 року включно дні проходження військової служби до моменту звільнення) = 26129,03 грн.

Разом з тим, відповідач не нарахував та не виплатив позивачу додаткову винагороду за участь у бойових діях за період з 01 січня 2023 року по 17 січня 2023 року включно з пропорційного розрахунку від часу участі у бойових діях належної до виплати суми від 100000,00 грн, як це визначено положеннями Постанови № 168. На думку позивача, розрахунок одноразової допомоги за участь у бойових діях проводиться таким чином: 100000,00 грн (загальна сума належної виплати, передбачена за участь у бойових діях за період календарного місця) 30000,00 грн (розмір додаткової винагороди, встановленої Постановою № 168 на період дії воєнного стану) / 31 день (загальна кількість календарних днів у січні місяці) х 17 днів (кількість днів безпосередньої участі у бойових зіткненнях, що відображено у витягах з наказів та журналів) = 38387,10 грн.

Отже, резюмує позивач, відповідач протиправно не доплатив йому додаткову винагороду за участь у бойових діях за період з 01 січня 2023 року по 17 січня 2023 року включно у розмірі 38387,10 грн. Не нарахувавши та не виплативши суму у розмірі 38387,10 грн за участь у бойових діях протягом січня 2023 року, відповідачем учинено протиправну бездіяльність.

3 прикордонний загін імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ) позов не визнав, про що 10 серпня 2023 року через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» за вхідним реєстраційним № 7212/2023 подав відзив на позовну заяву від 09 серпня 2023 року б/н, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю.

В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що позивач проходив дійсну військову службу в лавах Державної прикордонної служби України та наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) звільнений з військової служби за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас. Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) від 26 січня 2023 року № 48-ОС «По особовому складу» позивач виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Остаточною датою проходження служби є 27 січня 2023 року.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Постановою № 168 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постанова № 168 доповнена пунктом 2-1 (зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року № 793 «Про внесення змін до Постанови № 168), яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року № 793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168», пункт 2-1 постанови № 168 підлягає застосуванню з 24 лютого 2022 року.

На виконання Постанови № 168 та з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди та підвищення рівня їх соціального захисту Адміністрацією Державної прикордонної служби України видано наказ від 09 грудня 2022 року № 628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» (далі - Наказ № 628-АГ), який набирає чинності та застосовується з 01 грудня 2022 року (цей наказ застосовувався за період з грудня 2022 року по січень 2023 року).

Пунктом 1 Наказу 628-АГ було визначено, що військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення, органах забезпечення (далі органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби.

Позивач у період із початку введення в Україні режиму воєнного стану по теперішній час (час дії Постанови № 168) постійно виконує обов`язки військової служби. Таким чином, з урахуванням фактичного часу виконання обов`язків військової служби, позивач в повному обсязі отримував додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн в незалежності від виконання ним бойових (спеціальних) завдань, пов`язаних із безпосередньою участю у бойових діях чи під час безпосереднього зіткнення з противником. Наявність факту безумовного отримання позивачем додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн не ставить законодавцем військовим частинам прямого обов`язку автоматичного нарахування збільшеної додаткової винагороди до 100000,00 грн.

Абзацом 2 пункту 1 Наказу 628-АГ встановлена додаткова винагорода до 100000,00 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

У пункті 2 Наказу № 628-АГ визначено заходи, виконання яких військовослужбовцем вважається безпосередньою участю у бойових діях або заходах.

Представник відповідача зауважує, що зазначений у цьому пункті перелік бойових (спеціальних) завдань є вичерпним та застосовується до різних підрозділів органів охорони державного кордону окремо, оскільки кожен підрозділ виконує завдання в межах свого призначення. Проте, основною умовою виконання бойових (спеціальних) завдань є вогневе ураження або безпосереднє зіткнення з противником. Кожне вогневе ураження або безпосереднє зіткнення з противником фіксується окремо в Журналі бойових дій.

У пункті 3 Наказу № 628-АГ визначено документи, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах.

Позивач у період із початку введення в Україні режиму воєнного стану по час виключення зі списків особового складу загону постійно виконував обов`язки військової служби, з урахуванням фактичного часу виконання таких обов`язків, позивач в період з 01 січня 2023 року по 27 січня 2023 отримав в повному обсязі додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн, що зазначено в архівній відомості за 2023 рік.

При цьому, за січень 2023 року начальником підрозділу, в якому проходив службу позивач, рапорт на отримання позивачем додаткової винагороди, підвищеної до 100000,00 грн, не подавався у зв`язку з тим, що за цей період останній фактично не приймав безпосередньої участі у бойових діях та не забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, як передбачено в пункті 1 Постанови № 168 в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Також відповідач зазначив, що згідно з наказом начальника загону від 24 січня 2023 року № 22-ВВ позивач вибув на лікування з 18 січня 2023 року у м. Хмельницький та наказом від 26 січня 2023 року закінчив лікування 25 січня 2023 року також у м. Хмельницький. Яким чином позивач, перебуваючи у м. Бахмуті, як це вказано у витязі з Журналу службово-бойових дій від 24 лютого 2023 року № 2-ДСК, з 21 грудня 2022 року по 17 січня 2023 року (розділ І), міг опинитися в м. Хмельницький та оформити лікарняний, відповідачу не відомо. В свою чергу, в розділі ІІ Журналу бойових дій від 31 грудня 2022 року № 133-ДСК залучення позивача завершується 12 січня 2023 року.

Різні номери та дати Журналів бойових дій пояснюються тим, що підрозділ, в якому проходив службу позивач, єдиний, який розпочав виконувати заходи з середини грудня 2022 року (вівся Журнал за 2022 рік) та закінчив в середині січня 2023 року (заведений новий Журнал), тому бойові розпорядження, на підставі яких підрозділ виконував завдання на визначеній ділянці, були занесені в грудні 2022 року, а відповідно бойові дії, які відбувалися у 2023 році, були занесені до розділу ІІ Журналу вже за 2023 рік.

З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Користуючись правом на подання заяв по суті справи, позивачем 11 серпня 2023 року через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» за вхідним реєстраційним № 7253/2023 подана відповідь на відзив від 10 серпня 2023 року б/н, в якій серед іншого зазначено, що основним критерієм виплати додаткової винагороди за участь у бойових діях відповідно до Постанови № 168 є перебування спеціального суб`єкту, яким у означеному випадку є військовослужбовець Держприкордонслужби України, в районі ведення бойових дій.

Повноваження щодо порядку визначення районів бойових дій закріплені виключно за Головнокомандувачем Збройних Сил України, що визначено положеннями статті 1 Закону України «Про оборону України», а саме район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Із отриманої відповіді від 27 липня 2023 року № 316/3201 на запит про публічну інформацію та долученої до неї копії наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02 лютого 2023 року № 26 «Про визначення районів ведення воєнних бойових дій» встановлено, що Бахмутський район Донецької області: Званівська сільська територіальна громада, Бахмутська міська територіальна громада, Соледарська міська територіальна громада, Світлодарська міська територіальна громада, Торецька міська територіальна громада, визначені районами ведення воєнних (бойових) дій з 01 по 31 січня 2023 року.

Відповідно до Перспективного плану формування територій громад Донецької області, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06 травня 2020 року № 540-р, до Бахмутської міської територіальної громади з адміністративним центром у м. Бахмут ввійшли територіальні громади: Бахмутська, Зайцівська, Іванівська, Клинівська, Опитненська та Покровська територіальні громади.

На всіх окреслених адміністративних територіях Бахмутської міської територіальної громади ведуться бойові (воєнні) дії.

З наданої відповідачем копії Журналу бойових дій можна дійти висновку, що позивач приймав безпосередню участь у боях за місто Бахмут згідно з бойовим розпорядженням Адміністрації Держприкордонслужби України від 21 червня 2022 року № Ш/25-1293-Е.

Підрозділ прикордонної служби, до якого входив позивач, виконував бойові завдання на підставі бойового розпорядження відповідача від 20 грудня 2022 року № БР 4468 ДСК, бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 12 грудня 2022 року № 9493 та бойового наказу Адміністрації Держприкордонслужби України від 12 грудня 2022 року № 224т та розпорядження Адміністрації Держприкордонслужби України від 13 грудня 2022 року № Ш/25-2864-Е.

Вибуття до складу прикордонного підрозділу для виконання бойового завдання в Бахмутському районі Донецької області (район ведення бойових (воєнних) дій) також підтверджується витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 19 грудня 2022 року № 402-ВВ «Про особовий склад», до якого позивача було відряджено.

Також позивач зазначає, що відповідачем безпідставно надано до суду витяги з наказів про перебування позивача на лікарняному, починаючи з 18 січня 2023 року по 26 січня 2023 року, оскільки окреслений часовий період не є предметом судового спору, а надання таких витягів є свідченням емоційного підходу представника відповідача до надання свідчень у цій справі.

Відповідач правом на подання заперечень не скористався.

Ухвалою від 17 липня 2023 року про відкриття провадження в адміністративній справі визначено, що справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 21 серпня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ) про залишення позовної заяви без руху у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши матеріали судової справи у електронній формі, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) проходив службу в лавах Державної прикордонної служби України, у період з 02 вересня 2019 року по 27 січня 2023 року проходив військову службу у 3 прикордонному загоні імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України та у період з 04 вересня 2022 року по 27 січня 2023 року обіймав посаду начальника другої прикордонної застави відділу прикордонної служби № 1, про що свідчать витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України від 04 вересня 2022 року № 2755-ОС «Про особовий склад», витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України від 26 січня 2023 року № 48-ОС «Про особовий склад», витяг з послужного списку капітана запасу ОСОБА_1 від 16 червня 2023 року б/н та довідка Військової частини НОМЕР_1 від 06 липня 2023 року № 12/1722.

Відповідно до витягу з наказу начальника 7 прикордонного загону імені Героя України західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 19 грудня 2022 року № 402-ВВ «Про особовий склад» з 19 грудня 2022 року військовослужбовець НОМЕР_4 прикордонного загону капітан ОСОБА_1 вибув з підпорядкування першого заступника начальника загону коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування на підставі наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 12 грудня 2022 року № 224-Т.

Згідно з витягом з бойового розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника Євгенія Пікуса від 20 грудня 2022 року № БР 4468 (гриф) «Про проведення ротації», КП-Краматорськ, карта 1:50000, видання 2015 року, з метою оборони Бахмут, утримання позицій, недопущення просування противника вглиб території України та на виконання бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 12 грудня 2022 року № 9493, бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 12 грудня 2022 року № 224 (гриф) та розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 13 грудня 2022 року № (гриф)/25-2864-Е наказано:

першому заступнику начальника загону начальнику штабу до 20:00 21 грудня 2022 року передати до ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » в оперативне підпорядкування керівника оборони м. Бахмут сили та засоби першого відділу прикордонної служби 3 ПРИКЗ для виконання бойових (спеціальних) завдань в районі БАХМУТ за рішенням керівника оборони м. Бахмут (підпункт 1.1. пункту 1);

начальнику першого відділу прикордонної служби 3 ПРИКЗ до 20:00 21 грудня 2022 року вибути в район БАХМУТ, де в подальшому здійснювати виконання визначених бойових (спеціальних) завдань в оперативному підпорядкуванні керівника оборони м. Бахмут в районі БАХМУТ (підпункт 3.1 пункту 3);

до виконання завдань за призначенням залучити о/с першого відділу прикордонної служби 3 ПРИКЗ, відповідно до Додатку № 1 до бойового розпорядження (підпункт 3.2 пункту 3).

Згідно з додатком до бойового розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20 грудня 2022 року № БР 4468 (гриф) «Про проведення ротації» до виконання бойових (спеціальних) завдань за призначенням залучено особовий склад першого відділу прикордонної служби 3 ПРИКЗ, зокрема капітана ОСОБА_1 , порядковий номер 81.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03 лютого 2023 року № 56-ОС «Про виплату додаткової винагороди» наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн за період з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року включно військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 згідно з Додатком 1.

Відповідно до Списку військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_3 на виплату додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн за січень 2023 року, який є додатком № 1 до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03 лютого 2023 року № 56-ОС, під порядковим номером 1396 значиться капітан ОСОБА_1 , період проходження служби - з 01 січня 2023 року по 27 січня 2023 року, кількість діб 27 діб, сума 26129,03 грн.

Відповідно до архівної відомості за 2023 рік від 24 травня 2023 року № 161-М позивачу в січні 2023 року виплачено додаткову винагороду 30000 у розмірі 26129,03 грн за 27 днів січня 2023 року.

Згідно з Журналом службово-бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24 лютого 2022 року № 2-ДСК на підставі бойового розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20 грудня 2022 року № БР 4468 ДСК відділ прикордонної служби № 1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зокрема й позивач капітан ОСОБА_1 , з метою оборони н.п. Бахмут, утримання позицій, недопущення просування противника вглиб території України та виконання бойового розпорядження Головнокомандуючого Збройних Сил України від 12 грудня 2022 року № 9493, бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 12 грудня 2022 року № 224т та розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 13 грудня 2022 року № Ш/25-2864-Е направлений на ділянку застосування н.п. Бахмут; термін застосування з 21 грудня 2022 року по 17 січня 2023 року ( ОСОБА_3 «Застосування підрозділів прикордонного загону в охороні (обороні) державного кордону або веденні бойових дій»).

Згідно з розділом ІІ. «Облік ведення бойових дій» Журналу бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 від 31 грудня 2022 року № 133-ДСК на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби № 1 ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника Євгенія Пікуса 09 січня 2023 року, 10 січня 2023 року, 12 січня 2023 року відбувалися бойові дії (вогневі ураження).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26 січня 2023 року № 48-ОС «Про особовий склад» капітана ОСОБА_1 (П-007779), начальника другої прикордонної застави відділу прикордонної служби № 1, звільненого з військової служби за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас, без права носіння військової форми одягу, з 27 січня 2023 року виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, посилаючись на своє ж Рішення від 6 липня 1999 року № 8-рп/99, зауважив, що служба в міліції, державній пожежній охороні передбачає ряд специфічних вимог, які дістали своє відображення у законодавстві. Норми, що регулюють суспільні відносини у цих сферах, враховують екстремальні умови праці, пов`язані з постійним ризиком для життя і здоров`я, жорсткі вимоги до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Частина п`ята статті 17 Конституції України покладає на державу обов`язки щодо соціального захисту не тільки таких громадян, а й членів їхніх сімей. Конституційний Суд України вважає, що ці положення поширюються і на службу в Збройних Силах України, Військово-Морських Силах України, в органах Служби безпеки України, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 9 Закону України від 20 листопада 1991 року № 2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з пунктами другим-третім статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абзаци перший, другий пункту 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Пунктами 2 та 4 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», визначено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Кабінету Міністрів України невідкладно: 1) ввести в дію план запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в Україні; 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

В подальшому, Законами України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, від 22 травня 2022 року № 2263-IX, від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, від 07 лютого 2023 року № 2915-IX, від 02 травня 2023 року № 3057-IX, від 27 липня 2023 року № 3276-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено відповідні Укази Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 року № 573/2022, від 07 листопада 2022 року № 757/2022, від 06 лютого 2023 року № 58/2023, від 01 травня 2023 року № 254/2023, від 26 липня 2023 року № 452/2023, якими строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 годин 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 05 годин 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 05 годин 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 05 годин 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до статті 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України від 03 квітня 2003 року № 661-IV «Про Державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 03 квітня 2003 року № 661-IV «Про Державну прикордонну службу України» основними функціями Державної прикордонної служби України зокрема є:

охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму;

охорона суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні та контроль за реалізацією прав і виконанням зобов`язань у цій зоні інших держав, українських та іноземних юридичних і фізичних осіб, міжнародних організацій;

ведення розвідувальної, інформаційно-аналітичної та оперативно-розшукової діяльності в інтересах забезпечення захисту державного кордону України згідно із законами України «Про розвідувальні органи України» та «Про оперативно-розшукову діяльність»;

участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом, а також припинення діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), організованих груп та злочинних організацій, що порушили порядок перетинання державного кордону України;

координація діяльності військових формувань та відповідних правоохоронних органів, пов`язаної із захистом державного кордону України та пропуску до тимчасово окупованої території і з неї, а також діяльності державних органів, що здійснюють різні види контролю при перетинанні державного кордону України та пропуску до тимчасово окупованої території і з неї або беруть участь у забезпеченні режиму державного кордону, прикордонного режиму і режиму в пунктах пропуску через державний кордон України та в контрольних пунктах в`їзду - виїзду.

Виконання зазначених у частині першій цієї статті функцій є оперативно-службовою діяльністю Державної прикордонної служби України (частина друга статті 2 Закону України від 03 квітня 2003 року № 661-IV «Про Державну прикордонну службу України»).

Частиною першою статті 6 Закону України від 03 квітня 2003 року № 661-IV «Про Державну прикордонну службу України» визначено, що Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення і має таку загальну структуру: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; Морська охорона, яка складається із загонів морської охорони; органи охорони державного кордону - прикордонні загони, окремі контрольно-пропускні пункти, авіаційні частини; розвідувальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно з пунктами 3, 4 статті 19 Закону України від 03 квітня 2003 року № 661-IV «Про Державну прикордонну службу України» (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються: участь у взаємодії із Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями у відбитті вторгнення або нападу на територію України збройних сил іншої держави або групи держав; участь у виконанні заходів територіальної оборони, а також заходів, спрямованих на додержання правового режиму воєнного і надзвичайного стану.

Отже, відповідач входить до структури Державної прикордонної служби України, а тому починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року здійснює передбачені Законом України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Частиною першою статті 12 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» визначено, що участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 168.

Згідно з пунктом 1 Постанови № 168 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2022 року № 1146 «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168», яка застосовувалася у період з 01 вересня 2022 року по 20 січня 2023 року):

установлено на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах (абзац перший);

нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення (абзац другий);

виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абзац третій).

Отже, виплата додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць виплачується зокрема військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та перебувають під час такої участі у бойових діях чи здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Пунктом 2-1 Постанови № 168 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року № 793 «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168», яка застосовувалася у період з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року) установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Пунктом 2-1 Постанови № 168 (в редакції, чинній з 21 січня 2023 року) установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

На виконання Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в України» та пункту 2-1 Постанови № 168, з метою врегулювання порядку і умов здійснення виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди під час дії воєнного стану, 09 грудня 2022 року Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято Наказ № 628-АГ (підлягав застосуванню з 01 грудня 2022 року по 31 січня 2023 року).

Відповідно до пункту 1 Наказу № 628-АГ військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення, органах забезпечення (далі - органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби. Додаткова винагорода збільшується до 100 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Пунктом 2 Наказу № 628-АГ передбачено, що до безпосередньої участі у бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення бойових дій:

1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом Держприкордонслужби (підрозділом, в тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі штабу відповідного органу військового управління Збройних Сил України, угрупування військ (сил) або штабу технічної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил), та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

2) бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які згідно з бойовим розпорядженням виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угрупувань військ, інших складових сил оборони, та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

3) бойових завдань з відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються, нанесення вогневого ураження на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншої технікою, за умови безпосереднього вогневого контакту з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження);

4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

5) бойових завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;

7) бойових (спеціальних) завдань екіпажами кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морських та річкових акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також при виконанні бойових завдань щодо пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів.

Згідно з пунктом 3 Наказу № 628-АГ документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:

1) бойовий наказ (бойове розпорядження);

2) журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них);

3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або в заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.

Виплата додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів Голови Держприкордонслужби, начальників (командирів) регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, Морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Держприкордонслужби за місцем проходження військової служби, а їх начальникам (командирам) на підставі наказів начальників (командирів) вищого рівня (пункт 5 Наказу № 628-АГ).

Згідно з пунктом 7 Наказу № 628-АГ для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 3 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі. Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця. У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 3 цього наказу.

Пунктом 8 Наказу № 628-АГ передбачалось, що склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України. Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Статтею 1 Указу Президента України від 03 жовтня 1992 року № 493/92 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» (далі Указ № 493/92) установлено, що з 1 січня 1993 року нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації.

Згідно із частиною другою статті 2 Указу № 493/92 державна реєстрація провадиться в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 3 Указу № 493/92 нормативно-правові акти, зазначені в статті 1 цього Указу, набувають чинності через 10 днів після їх реєстрації, якщо в них не встановлено пізнішого строку надання їм чинності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року № 731 затверджено Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади (далі Положення № 731).

Відповідно до пункту 2 Положення № 731 державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти, які містять одну або більше норм, що зачіпають права, свободи, законні інтереси і стосуються обов`язків громадян та юридичних осіб, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації, або мають міжвідомчий характер, тобто є обов`язковими для інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб, що не належать до сфери управління суб`єкта нормотворення.

Згідно із пунктом 4 Положення № 731 державна реєстрація нормативно-правового акта полягає у проведенні правової експертизи на відповідність його Конституції та законодавству України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколам до неї, міжнародним договорам України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та зобов`язанням України у сфері європейської інтеграції та праву Європейського Союзу (acquis ЄС), антикорупційної та гендерно-правової експертиз з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а також прийнятті рішення про державну реєстрацію цього акта, присвоєнні йому реєстраційного номера та занесенні до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

У пункті 5 Положення № 731 визначено, що на державну реєстрацію не подаються акти:

а) персонального характеру (про склад комісій, призначення на посаду і звільнення з неї, заохочення працівників тощо);

б) дія яких вичерпується одноразовим застосуванням, крім актів про затвердження положень, інструкцій та інших, що містять правові норми;

в) оперативно-розпорядчого характеру (разові доручення);

г) якими доводяться до відома підприємств, установ і організацій рішення вищестоящих органів;

д) спрямовані на організацію виконання рішень вищестоящих органів і власних рішень міністерств, інших органів виконавчої влади, що не мають нових правових норм;

е) рекомендаційного, роз`яснювального та інформаційного характеру (методичні рекомендації, роз`яснення, у тому числі податкові, тощо), нормативно-технічні документи (національні та регіональні стандарти, технічні умови, будівельні норми і правила, правила спортивних змагань з видів спорту, визнаних в Україні, тарифно-кваліфікаційні довідники, кодекси усталеної практики, форми звітності, у тому числі щодо державних статистичних спостережень, адміністративних даних та інші).

Абзацами першим та другим пункту 15 Положення № 731 визначено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади направляють для виконання нормативно-правові акти лише після їх державної реєстрації та офіційного опублікування. У разі порушення зазначених вимог нормативно-правові акти вважаються такими, що не набрали чинності, і не можуть бути застосовані.

Враховуючи, що № 628-АГ містить норми, які зачіпають права військовослужбовців Державної прикордонної служби України на отримання додаткової винагороди, а також встановлюють організаційно-правовий механізм реалізації права на таку допомогу, суд погоджується з твердженнями позивача, що вказані накази мали пройти державну реєстрацію в Міністерстві юстиції України.

Однак судом встановлено, що Наказ № 628-АГ державну реєстрацію не проходив, тому відповідно до пункту 15 Положення № 731 вважається таким, що не набрав чинності, і не може бути застосований до спірних правовідносин.

З наведених вище підстав суд відхиляє всі твердження відповідача, обґрунтовані положеннями Наказу № 628-АГ.

Відповідно суд дійшов висновку, що оцінка правомірності дій відповідача щодо виплати позивачу додаткової винагороди у спірному періоди має здійснюватися виключно з огляду на положення пункту 1 Постанови № 168.

Зі змісту пункту 1 Постанови № 168 слідує, що умовами виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України в розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць є:

- період дії воєнного стану;

- безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;

- безпосереднє перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів.

Якщо перша з цих умов не потребує доказування через свій правовий характер, то наявність інших умов має встановлюватися судом на підставі зібраних у справі доказів.

Щодо безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у спірному періоді, суд зазначає таке.

Постановою № 168 не визначені конкретні форми документів, якими має підтверджуватися безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

У розумінні частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У зв`язку з цим будь-які дані, на підставі яких суд може встановити факт безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій, є доказом такої участі військовослужбовця.

Витягом з бойового розпорядження від 20 грудня 2022 року № БР 4468 (гриф) «Про проведення ротації», Журналом службово-бойових дій 3 прикордонного загону імені Героя України полковника ОСОБА_2 від 24 лютого 2022 року № 2-ДСК, Журналом бойових дій 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса від 31 грудня 2022 року № 133-ДСК у повній мірі підтверджена безпосередня участь позивача в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії протягом спірного періоду.

Посилання відповідача на той факт, що рапортом на отримання додаткової винагороди, підвищеної до 100000,00 грн, позивач не подавався у зв`язку з тим, що за це період останній фактично не приймав безпосередньої участі у бойових діях та не забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, як передбачено в пункті 1 Постанови № 168, в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин, спростовуються вище переліченими документами.

Також є безпідставними посилання відповідача на той факт, що починаючи з 18 січня 2023 року позивач перебував на лікарняному та знаходився у м. Хмельницький, оскільки позивачем не заявлені позовні вимоги в частині невиплати додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн починаючи з 18 січня 2023 року по день звільнення з військової служби.

Щодо безпосереднього перебування позивача в районах ведення воєнних (бойових) дій у період здійснення заходів, судом з заяв по суті справи та вищеописаних доказів встановлено, що в період з 21 грудня 2022 року по 17 січня 2023 року (спірний період з 01 січня 2023 року по 17 січня 2023 року) позивач перебував на території Донецької області, а саме у м. Бахмут.

Вказана обставина сторонами взнається, у суду відсутні обґрунтовані сумніви щодо достовірності цієї обставини, тому відповідно до частини першої статті 78 КАС України така обставина є звільненою від доказування.

Відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 15 грудня 2022 року № 297) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 року за № 453/37789, територіальні громади Донецької та Луганської областей є територіальними громадами, які розташовані в районні проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004 (зі змінами), територіальні громади Донецької та Луганської областей є територіальними громадами, які віднесені до територій, на яких ведуться (велись) бойові дії (територій можливих бойових дій).

Відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02 лютого 2023 року № 26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» серед іншого Донецька область Бахмутський район: Званівська сільська територіальна громада, Бахмутська міська територіальна громада, Соледарська міська територіальна громада, Світлодарська міська територіальна громада, Торецька міська територіальна громада в період з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року входять до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ «Про оборону України» район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

З викладеного слідує, що саме до повноважень Головнокомандувача Збройних Сил України належить визначення території України, на якій впродовж певного часу ведуться та/або можуть вестися воєнні (бойові) дії, - території ведення воєнних (бойових) дій.

Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 710-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Донецької області» до Бахмутської міської територіальної громади, код пункту - адміністративного центру територіальної громади згідно з КОАТУУ , з адміністративним центром територіальної громади у м. Бахмут входять такі територіальні громади (населені пункти): Бахмутська, Зайцівська (Бахмутський район), Іванівська (Бахмутський район), Клинівська (Бахмутський район), Опитненська (Бахмутський район), Покровська (Бахмутський район).

Тобто, м. Бахмут входить до Бахмутської міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області.

Оскільки за наказом Головнокомандувача Збройних Сил України «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» від 02 лютого 2023 року № 26 територія м. Бахмут Бахмутської міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року включно була визначена територією ведення воєнних (бойових) дій, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди пропорційно кількості діб проходження служби та виконання завдань за період з 01 січня 2023 року по 17 січня 2023 року, а саме за 17 діб січня 2023 року. Відповідно позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним:

- визнати протиправною бездіяльність 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ) щодо неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за 17 діб січня 2023 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військову частину НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» збільшену до 100000,00 грн додаткову винагороду за 17 діб січня 2023 року.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повістю лише зі словесним корегуванням обраного позивачем способу судового захисту.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ) (ідентифікаційний код 14321736, місцезнаходження: просп. Перемоги, буд. 58, м. Лисичанськ, Луганська область, 93120) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) щодо неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за 17 діб січня 2023 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військову частину НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» збільшену до 100000,00 грн додаткову винагороду за 17 діб січня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.І. Чернявська