Справа № 285/4022/23
Суддя: Михайловська А. В.
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/4022/23

провадження у справі № 2-а/0285/51/23

11 вересня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.,

за участі секретаря судового засідання Валінкевич І.І.,

сторони у справі:

позивач ОСОБА_1 , представник Нагорнюк Ольга Іванівна,

відповідач 1 поліцейський СРПП Звягельського РВП Ковальчук Володимир Олександрович,

відповідач 2 Головне управління НП в Житомирській області, представник Панасюк Ганна Леонідівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_2 до поліцейського СРПП Звягельського РВП Ковальчук Володимир Олександрович та Головного управління НП в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

28.06.2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, просив визнати незаконною та скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 176697 від 19.06.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 121 та ч. 2 ст. 126 Кодексу України, про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП), та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн., винесену поліцейським СРПП Звягельського РВП Ковальчуком В.О.

Обґрунтування позовних вимог вказав, що оспорювану постанову вважає протиправною, оскільки ним не вчинялися порушення Правил дорожнього руху (надалі - ПДР), так як він під час керування транспортним засобом був пристебнутий ременем безпеки та після зупинки на вимогу поліцейського він надав на огляд посвідчення водія. Зазначив, що строк дії посвідчення водії у нього закінчився 26.02.2023 року, тому у силу постанови Кабінету Міністрів України (надалі КМ України) від 03.03.2022 року № 184, строк дії посвідчення водія, видане на його ім`я, продовжується на рік.

30.06.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено учасникам у справі право на вчинення відповідних процесуальних дій.

11.07.2023 року представником відповідача 2 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 у повному обсязі та справу просив розглянути у відсутності представника відповідача 2.

Усудовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, які просили задовольнити.

Відповідач 1 позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. Вказав, що позивач під час керування транспортним засобом не був пристебнутий ременем безпеки та його на вимоги не надав відповідне посвідчення водія на праве керування транспортним засобом відповідної категорії. Не заперечує, що водій надав йому посвідчення водія іноземної держави, яке у силу пункту 30 постанови КМ України від 08.05.1993 року № 340 припинило свою дію зі спливом 60 днів з дати видачі позивачу органом ДМС документу на постійне проживання в Україні.

Заслухавши учасників у справі, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд прийшов до наступного.

Встановлено, що поліцейським СРПП Звягельського РВП Ковальчуком В.О. винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 176697 від 19.06.2023 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 121 та ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн.

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_3 19.06.2023 року о 21 год. 05 хв. на автодорозі Рихальське Варварівка + 2 км керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії на право керування, а також рухався будучи не пристебнутим паском безпеки, чим порушив п. 2.1.а. та 2.3.в. ПДР та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121 та ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість винесеної постанови, суд враховує наступне.

Згідно статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення передбачені, у тому ж числі, частиною 1 статті 44 та частиною 1 статті 178 .

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із статті 268 КУпАП слідує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до стаття 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із статті 77 КАС України слідує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи.

Відповідно до пункту 2.3.в. ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Частиною 5 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременем безпеки.

Так, доказів на підтвердження порушення позивачем ОСОБА_6 пункту 2.3.в. ПДР відповідачем 1 та представником відповідача 2 суду не надано.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відтак, враховуючи ту обставину, що відповідачем 1 та представником відповідача 2 не подано до суду доказів вчинення ОСОБА_6 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, суд не може вважати спірну постанову законною у цій частині, а тому, у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України та п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 176697 від 19.06.2023 у частині притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 121 КупАП, слід скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення у цій частині закрити.

Щодо притягнення ОСОБА_5 до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2.1.а. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із матеріалів справи слідує, що ОСОБА_3 має посвідчення водія категорії В видане іноземною держаною.

Згідно підпункту 2 пункту 1 постанови КМ України від 03.03.2022 року № 184 строк дії посвідчення водія, що належить особі, яка переїжджає на постійне місце проживання в Україну, у разі його закінчення у період дії воєнного стану, продовжується на рік і після цього підлягає заміні. Заміна такого посвідчення проводиться після проходження особою медичного огляду та складання теоретичного і практичного іспитів.

Відповідно до пункту 30 постанови КМ України від 08.05.1993 року № 340 посвідчення водія іноземної держави, що належить особі, яка переїжджає на постійне місце проживання в Україну, дійсне на території України протягом 60 днів з дати видачі органами та підрозділами ДМС документів на постійне проживання в Україні і після цього підлягає обміну. Обмін таких посвідчень проводиться після проходження особою медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів (за винятком випадків, визначених пунктом 32 цього Положення).

Із посвідки на постійне проживання на ім`я ОСОБА_5 слідує, що вона видана останньому 24.09.2013 року (а.с.10).

Відтак, у силу пункту 30 постанови КМ України від 08.05.1993 року № 340 посвідчення водія іноземної держави, зокрема ОСОБА_5 , який переїхав на постійне місце проживання в Україну, було дійсне на території України протягом 60 днів з дати видачі органом ДМС документів на постійне проживання в Україні, зокрема з 24.09.2013 року по 24.11.2013 року.

Враховуючи те, що строк дії посвідчення водія ОСОБА_5 , який переїхав на постійне місце проживання в Україну закінчився до введення воєнного стану в Україні, що мало місце 24.02.2022 року, підпункт 2 пункт 1 постанови КМ України від 03.03.2022 року № 184 до позивача застосуванню не підлягає.

Тому, Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 176697 від 19.06.2023 року у частині притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 126 КупАП, та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн 00 коп., слід залишити без змін.

Таким чином, позовну заяву слід задовольнити частково.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС, за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 71, 158 -163, 241-246, 268, 286 КАС України, ст. ст. 222, 268, 293 КУпАП, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_2 до поліцейського СРПП Звягельського РВП Ковальчук Володимир Олександрович та Головного управління НП в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 176697 від 19.06.2023 року у частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 121 КУпАП, скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення у цій частині закрити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 176697 від 19.06.2023 року у частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн 00 коп., залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління НП в Житомирській області на користь держави 536 грн 80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Найменування учасників у справі:

позивач ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 );

відповідач 1 поліцейський СРПП Звягельського РВП Ковальчук Володимир Олександрович (місцезнаходження вул. І.Франка, 3 А, м. Звягель, Житомирськв область);

відповідач 2 Головне управління НП в Житомирській області (місцезнаходження вул. Старий Бульвар, 5/37 м. Житомир, Код ).

Дата складення повного рішення 15.09.2023 року.

Суддя А.В.Михайловська