Справа № 120/7443/23
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 вересня 2023 р. Справа № 120/7443/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що рішенням 62 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради № 42 від 16.05.2023 позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки площею 0,4000 кадастровий номер :02:009:1499, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , у власність для ведення особистого селянського господарства. Вказане рішення прийнято у зв`язку із відсутністю в проекті землеустрою витягу із містобудівної документації із зазначенням функціональної зони території, в межах якої розташована земельна ділянка, та обмежень у використанні території для містобудівних потреб, а також через не врахування рішення 22 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради від 17.09.2021 № 46 "Про внесення змін до рішення 20 сесії 8 скликання від 20.08.2021 № 86 "Про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту смт. Стрижавка".

Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що порушує його права, звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 06.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Також, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

12.06.2023 позивачем відповідно до ч. 1 ст. 47 КАС України до суду подано заяву про доповнення підстави позову, відповідно до якої позивач не погоджується з підставами для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, вказаними в оскаржуваному рішенні, оскільки відмовляючи позивачу в затвердженні проекту землеустрою з підстави відсутності в проекті землеустрою витягу із містобудівної документації із зазначенням функціональної зони території, в межах якої розташована земельна ділянка, та обмежень у використанні території для містобудівних потреб відповідач не врахував, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 р. в справі № 120/12935/21-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2022 р., визнано протиправним та нечинним рішення 46 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області №11 від 29.05.2019 про затвердження містобудівної документації "план зонування території смт. Стрижавка Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області" в частині віднесення земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:1256 загальною площею 4,6164 га для іншого сільськогосподарського призначення до зони комерційного використання В-7.

Позивач вказує, що про дану обставину відповідачу на час прийняття оскаржуваного рішення було достовірно відомо, оскільки він був учасником справи № 120/12935/21-а та копії судових рішень першої та апеляційної інстанції містилися в проекті землеустрою, який позивач подавав на затвердження.

Таким чином, позивач зазначає про неможливість надання ним в проекті землеустрою витягу із містобудівної документації із зазначенням функціональної зони території, в межах якої розташована земельна ділянка, оскільки рішення про затвердження такої містобудівної документації було визнано протиправним та нечинним рішенням суду, яке набрало законної сили, а іншої містобудівної документації із зазначенням функціональної зони території, в межах якої розташована земельна ділянка, не існує.

Крім того, позивач вказує, що іншою підставою для відмови в затвердженні проекту землеустрою відповідач зазначив не врахування рішення 22 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради від 17.09.2021 року №46 «Про внесення змін до рішення 20 сесії Стрижавської селищної ради 8 скликання від 20 серпня 2021 року №86 «Про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту смт. Стрижавка.

З такою підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою позивач також не погоджується та зазначає, що даним рішенням дійсно було внесено зміни до рішення 20 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради від 20 серпня 2021 року № 86 «Про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту смт. Стрижавка», а саме зменшено площу земельної ділянки з 0,4 га до 0,02 га. Проте, це рішення відповідача було визнано протиправним та скасовано рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 р. в справі №120/15443/21-а, яке набрало законної сили. Про факт визнання протиправним та скасування судом рішення № 86 відповідачу було достовірно відомо, так як він був учасником справи № 120/15443/21-а.

Відтак, позивач стверджує, що рішення 22 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради від 17.09.2021 року №46 ніяким чином не мало бути враховане та, відповідно, його неврахування ніяк не могло бути підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою.

За таких обставин, позивач наголошує на тому, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем всупереч вимогам чинного законодавства, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

26.06.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення позову, вказуючи на те, що позивачем було подано до Стрижавської селищної ради на затвердження проект землеустрою щодо земельної ділянки, на якій знаходяться об`єкти нерухомого майна (господарські споруди та будівлі сільськогосподарського призначення), оскільки земельна ділянка, щодо якої був розроблений проект землеустрою, сформована шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:1256. Дана обставина зазначена також розробником документації із землеустрої на стор. 7 проекту. Водночас актом виїзної комісії Стрижавської селищної ради від 30.03.2023 було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 розташовані свинарник № 4-«А», прибудова «а», «а1», «а2», «3а», «4а», «5а», силосна яма № 1, колодязі для стоків № 2, № 3, № 4, загальною площею 922,2 кв.м., що на праві приватної власності належать гр. ОСОБА_2 . Також комісією було запропоновано замовити звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій, які знаходяться на земельній ділянці площею 4,6164 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Із звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій щодо об`єкту: нежитлові будівлі (свинарники №1-№ 5) по АДРЕСА_1 від 05.04.202 слідує, що на земельній ділянці, щодо якої був розроблений проект землеустрою, наявні свинарник №4 (літ. А) з прибудовою кормокухні (літ. а) та прибудовою (сінний склад (літ. а1). Такі будівлі та споруди знаходяться в аварійному, непридатному для нормального використання стану.

Незважаючи на це, позивачем до проекту землеустрою, розробленого ФОП ОСОБА_3 відповідно до договору № 248/22 від 30.12.2022, не було додано витягу із містобудівної документації Стрижавської селищної ради із зазначенням функціональної зони території, в межах якої розташована земельна ділянка, щодо якої розроблено проект землеустрою, та обмежень у використанні території для містобудівних потреб.

На думку відповідача, не подання зазначеного вище документа є прямим порушенням вимог ч. 4 ст. 50 Закону України «Про землеустрій» та самостійною і достатньою підставою для відмови у затвердженні наданого позивачем до Стрижавської селищної ради проекту землеустрою.

Крім того, відповідач зазначає, що при розробленні проекту землеустрою, поданого позивачем на затвердження, не враховано рішення 22 сесії Стрижавської селищної ради 8 скликання від 17.09.2021 № 46, відповідно до якого внесені зміни до рішення 20 сесії Стрижавської селищної ради 8 скликання від 20.08.2021 № 86 «Про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту смт. Стрижавка», на підставі якого позивачем було розроблено проект землеустрою, поданий на затвердження. А саме рішенням від 17.09.2021 № 46 змінено площу земельної ділянки, на яку було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, з 0,4 га на 0,02 га, виходячи зі стану та характеру нерухомого майна, розташованого на відповідній земельній ділянці. Дане рішення є чинним, про його прийняття позивач був належним чином повідомлений засобами поштового зв`язку ще до моменту його звернення до розробника документації із землеустрою із заявою від 30.12.2022.

Попри це, згідно з проектом землеустрою (стор. 6), остаточна площа земельної ділянки, яка проектується до вилучення із земель комунальної власності і надання її у власність, після польових вимірів становить 0,4000 га, в тому числі під господарськими будівлями і дворами (013.00) - 0,4000 га.

Отже, при розробленні проекту землеустрою, поданого позивачем на затвердження, рішення Стрижавської селищної ради від 17.09.2021 № 46 враховано не було. Розмір відповідної земельної ділянки є більшим, ніж той, щодо якого розпорядником земель був наданий дозвіл на виготовлення проекту землеустрою.

За таких обставин представник відповідача зазначає, що рішення 62 сесії Стрижавської селищної ради 8 скликання № 42 є законним та обґрунтованим, прийнятим в результаті повного та всебічного розгляду поданого позивачем клопотання від 03.03.2023, із урахуванням усіх фактичних обставин.

Крім того, представник відповідача зазначає, що прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу у власність належить виключно до повноважень Стрижавської селищної ради та суд не може перебирати на себе повноваження останньої, які чітко регламентовані чинним законодавством.

Відповідь на відзив позивачем не подавалась.

Суд, з`ясувавши доводи сторін, викладені в заявах по суті справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 на праві приватної власності належать нежитлові приміщення свинарника №5 «А» загальною площею 180,2 кв.м, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.11.2018. Вказане нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :02:009:1256 загальною площею 4,6164 га.

Земельна ділянка з кадастровим номером :02:009:1256 загальною площею 4,6164 га, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває у користуванні гр. ОСОБА_2 .

З метою отримання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,4000 га на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області у власність для ведення особистого селянського господарства, позивач звертався до відповідача з відповідним клопотанням.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідач двічі відмовляв ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення бажаної позивачем земельної ділянки орієнтовною площею 0,4000 га.

Так, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12.11.2019 у справі № 120/2820/19-а визнано протиправним та скасовано рішення Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області №22 від 29.05.2019, зобов`язано Стрижавську селищну раду Вінницького району Вінницької області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 22.03.2019 (одержане 03.04.2019 вх.№98) про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,4 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області.

Крім того, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05.11.2020 у справі № 120/1603/20-а, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2021, визнано протиправним та скасовано рішення Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області №25 від 26.02.2020. Зобов`язано Стрижавську селищну раду Вінницького району Вінницької області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою та надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,4 га із земельної ділянки площею 4,6164 га кадастровий номер 0:009:1256, розташованій по АДРЕСА_3 у власність для ведення особистого селянського господарства на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області.

На виконання рішення ВОАС від 05.11.2020 у справі № 120/1603/20-а рішенням 20 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради від 20.08.2021 №86 надано гр. ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,4 га із земельної ділянки площею 4,6164 га кадастровий номер 0:009:1256, розташованій по АДРЕСА_3 у власність для ведення особистого селянського господарства на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області.

В подальшому, рішенням 22 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради від 17.09.2021 №46, враховуючи акт обстеження земельної ділянки кадастровий номер 0:009:1256 від 03.03.2021 та враховуючи, що земельна ділянка не використовується за цільовим призначенням, будівля на земельній ділянці фактично відсутня, захаращена чагарниками, висновок постійної комісії селищної ради з питань охорони навколишнього природного середовища та регулювання земельних відносин, внесено зміни до рішення 20 сесії Стрижавської селищної ради 8 скликання від 20.08.2021 №86, вказано з тексті рішення замість слів « 0,4 га» читати « 0,02 га».

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач оскаржив його до суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28.12.2021 у справі №120/15443/21-а визнано протиправним та скасовано рішення 22 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради від 17.09.2021 №46, яким внесено до рішення Стрижавської селищної ради від 20.08.2021 №86 «Про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту смт. Стрижавка» наступні зміни: у тексті рішення замість слів « 0,4 га» читати « 0,02 га».

Крім того, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 27.05.2021 у справі № 120/607/22-а, залишеним без змін постановою Сьомою апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022, визнано протиправними та скасовано пункти 3 та 4 рішення 20 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 20.08.2021 № 86 "Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту смт. Стрижавка", якими зобов`язано суб`єкт господарювання, що є виконавцем робіт із землеустрою, при виготовленні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,4 га із земельної ділянки площею 4,6164 га кадастровий номер :02:009:1256, розташованій по АДРЕСА_3 у власність для ведення особистого селянського господарства на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, врахувати норми містобудівної документації, зокрема Генеральний план смт. Стрижавка та план зонування території смт. Стрижавка, а саме земельна ділянка знаходиться у Зоні комерційного призначення В-7 ( п. 3 ); встановлено термін дії наданого дозволу на період 2 (два) місяці з дати прийняття цього рішення ( п. 4 ).

В період з 30.12.2022 по 01.03.2023 було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства.

02.03.2023 проект землеустрою був зареєстрований кадастровим реєстратором в Державному земельному кадастрі, внаслідок чого з 02 березня 2023 року утворилося дві земельні ділянки з кадастровими номерами :02:009:1499 площею 0,4000 га для ведення особистого селянського господарства, яка планувалася для відведення позивачу у власність, та :02:009:1500 площею 4,2164 га для іншого сільськогосподарського призначення, яка залишається в комунальній власності. Відповідно кадастровий номер :02:009:1256 набув статус архівного.

03.03.2023 року позивач звернувся до відповідача з клопотанням про затвердження проекту землеустрою та про передачу земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:1499 площею 0,4000 га для ведення особистого селянського господарства у його власність.

Рішенням 62 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради № 42 від 16.05.2023 позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 0,4000, кадастровий номер :02:009:1499, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення. Вказане рішення прийнято у зв`язку із відсутністю в проекті землеустрою витягу із містобудівної документації із зазначенням функціональної зони території, в межах якої розташована земельна ділянка, та обмежень у використанні території для містобудівних потреб, не врахування рішення 22 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради від 17.09.2021 № 46 "Про внесення змін до рішення 20 сесії 8 скликання від 20.02.2021 № 86 "Про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту смт. Стрижавка".

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд керується та виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом. Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Відповідно ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно із частиною першою статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Частиною першою статті 117 Земельного кодексу України визначено, що передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частин шостої, сьомої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У відповідності до ч. 9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом. Проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки також можуть передбачати поділ, об`єднання земельних ділянок, які перебувають у власності однієї особи.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок може передбачати формування та/або зміну цільового призначення декількох земельних ділянок, за умови що розпорядником земельних ділянок буде один орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, або власником земельної ділянки приватної власності є одна особа.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки включає:

а) пояснювальну записку;

б) матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки);

в) розрахунок розміру втрат лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом);

г) розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом);

ґ) перелік обмежень у використанні земельної ділянки;

д) кадастровий план земельної ділянки.

Аналіз процитованих норм свідчить про те, що законодавцем передбачена певна процедура погодження та затвердження проекту землеустрою та встановлено вичерпні підстави для відмови у такому погодженні відповідної документації.

Як свідчать матеріали справи, рішенням 62 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради № 42 від 16.05.2023 позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 0,4000, кадастровий номер :02:009:1499, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з таких підстав:

а) відсутність в проекті землеустрою витягу із містобудівної документації із зазначенням функціональної зони території, в межах якої розташована земельна ділянка та обмежень у використанні території для містобудівних потреб;

б) не врахування рішення 22 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради від 17.09.2021 року №46 «Про внесення змін до рішення 20 сесії Стрижавської селищної ради 8 скликання від 20 серпня 2021 року №86 «Про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту смт. Стрижавка.

Будь - яких інших підстав для відмови в оскаржуваному рішенні не зазначено.

Надавши оцінку наведеним підставам, виходячи з встановлених фактичних обставин справи, суд вважає такі необгрунтованими та зазначає, що відмовляючи позивачу в затвердженні проекту землеустрою з підстави відсутності в проекті землеустрою витягу із містобудівної документації із зазначенням функціональної зони території, в межах якої розташована земельна ділянка та обмежень у використанні території для містобудівних потреб відповідач не врахував, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 р. по справі № 120/12935/21-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2022 р., визнано протиправним та нечинним рішення 46 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області №11 від 29.05.2019 про затвердження містобудівної документації "план зонування території смт. Стрижавка Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області" в частині віднесення земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:1256 загальною площею 4,6164 га для іншого сільськогосподарського призначення до зони комерційного використання В-7.

Про дану обставину відповідачу на час прийняття оскаржуваного рішення було відомо, оскільки він був учасником справи № 120/12935/21-а, копії судових рішень першої та апеляційної інстанції містяться в проекті землеустрою, який позивач подавав на затвердження.

В свою чергу, підставою відмови у наданні дозволу на затвердження проекту землеустрою може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації.

Отже, невідповідність місця розташування об`єкта іншій містобудівній документації є однією із можливих підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою.

В той же час, суд зауважує, що статтею 50 Закону України "Про землеустрій" наявність містобудівної документації із зазначенням функціональної зони території, в межах якої розташована земельна ділянка, до переліку обов`язкових документів, які повинен містити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не включено.

Таким чином, у позивача відсутній обов`язок надати в проекті землеустрою витяг із містобудівної документації із зазначенням функціональної зони території, в межах якої розташована земельна ділянка, оскільки рішення про затвердження такої містобудівної документації було визнано протиправним та нечинним рішенням суду, яке набрало законної сили, а надання вказаної документації до проекту землеустрою відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій" не є обов`язковим. При цьому, відповідачем в оскаржуваному рішенні не зазначено про ненадання позивачем іншої містобудівної документації із зазначенням функціональної зони території, в межах якої розташована земельна ділянка, а саме не конкретизовано, яку саме містобудівну документацію не надано позивачем.

Іншою підставою для відмови в затвердженні проекту землеустрою відповідач зазначив не врахування рішення 22 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради від 17.09.2021 року №46 «Про внесення змін до рішення 20 сесії Стрижавської селищної ради 8 скликання від 20 серпня 2021 року №86 «Про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту смт. Стрижавка.

Судом встановлено, що вказаним рішенням дійсно було внесено зміни до рішення 20 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради від 20 серпня 2021 року № 86 «Про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту смт. Стрижавка», а саме зменшено площу земельної ділянки з 0,4 га до 0,02 га. Проте зазначене рішення відповідача було визнано протиправним та скасовано рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 р. в справі №120/15443/21-а, яке набрало законної сили. При цьому про факт визнання протиправним та скасування судом рішення № 86 відповідачу було достовірно відомо, так як він був учасником справи № 120/15443/21-а.

Таким чином, суд констатує, що рішення 22 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради від 17.09.2021 року №46 ніяким чином не мало бути враховане під час прийняття рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою від 16.05.2023 № 42, яке є предметом оскарження в цій справі, відповідно, його неврахування ніяк не могло бути підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що рішення 62 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 16.05.2023 р. № 42 "Про затвердження громадянину ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення на території АДРЕСА_1 та передачі у власність земельної ділянки", яким позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою, є необгрунтованим, протиправним та підлягає скасуванню.

Визначаючись із способом захисту порушеного права позивача суд враховує, що згідно з п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 КАС України, у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом (ч. 4 ст. 245 КАС України).

Розглядаючи цю справу, суд зазначає, що відповідно до п. 3. ч. 2 ст. 2 КАС України, однією із вимог до рішення суб`єкта владних повноважень є його обґрунтованість

Обґрунтованість рішення суб`єкта владних повноважень полягає в дослідженні усіх обставин, що є істотними у процесі його прийняття, аналізі таких обставин та їх правової оцінки. Усі мотиви якими керується суб`єкт у процесі оцінки та аналізу обставин повинні бути чітко та повно відображені у рішенні. В такий спосіб зацікавленій особі створюються гарантії того, що навіть у випадку якщо рішення прийнято не на її користь, вона зможе оскаржити його, та обґрунтувати свою незгоду із одним чи декількома аргументами які чітко зазначені в рішенні.

Висновок узгоджується із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Так, у справі Рисовський проти України ЄСПЛ зазначив про особливу важливість принципу належного урядування, який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах Беєлер проти Італії [ВП], заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, Онер`їлдіз проти Туреччини [ВП], заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, Megadat.comS.r.l. проти Молдови, заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і Москаль проти Польщі, заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах Лелас проти Хорватії, заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і Тошкуце та інші проти Румунії, заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах Онер`їлдіз проти Туреччини, п. 128, та Беєлер проти Італії, п. 119).

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово покликався на те, що ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №826/14016/16, від 11.02.2019 у справі № 2а-204/12, від 04 серпня 2020 року у справі №340/2074/19).

Обраний позивачем спосіб захисту має бути спрямований на відновлення порушених прав, захист законних інтересів і, у випадку задоволення судом його вимог, рішення повинно мати наслідком реальне відновлення тих прав, за захистом яких позивач звернувся до суду.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Виходячи із обставин встановлених у цій справі, враховуючи те, що прийняття відповідачем необгрунтованих рішень змушує позивача протягом тривалого часу відстоювати своє право на отримання у власність земельної ділянки в судовому порядку, суд з метою ефективного захисту порушеного права позивача вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області затвердити проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,4000 га, кадастровий номер: :02:009:149, у власність для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення на території АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення 62 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 16.05.2023 р. № 42 "Про затвердження громадянину ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення на території АДРЕСА_1 та передачі у власність земельної ділянки", яким ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення на території АДРЕСА_1 та передачі у власність земельної ділянки.

Зобов`язати Стрижавську селищну раду Вінницького району Вінницької області затвердити проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,4000 га, кадастровий номер: :02:009:1499, у власність для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення на території АДРЕСА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Стрижавська селищна рада Вінницького району Вінницької області (вул. 40-річчя Перемоги, буд .7, смт. Стрижавка, Вінницький район, Вінницька область, )

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна