Справа № 620/9451/22
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/9451/22 Суддя (судді) першої інстанції: Непочатих В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Єгорової Н.М., Костюк Л.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо відмови в проведенні виплати нарахованої пенсії, після її перерахунку з 01.03.2022, без обмеження її максимального розміру включно з сумою індексації;

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо проведення виплати підвищення до пенсії як інваліду війни І групи при виконанні обов`язків в/с, державної соціальної допомоги на догляд інвалідів війни 1 групи підгрупи Б і надбавки до пенсії за особливі заслуги перед Україною, в меншому розмірі, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність станом на 01.01.2019, після перерахунку пенсії з 01.03.2022;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області здійснити з 01.03.2022 перерахунок та виплату нарахованої пенсії без обмеження максимального розміру, включно з індексацію, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118, та включно з підвищенням до пенсії як інваліду війни І групи при виконанні обов`язків в/с, державної соціальної допомоги на догляд інвалідів війни І групи підгрупи Б і надбавки до пенсії за особливі заслуги перед Україною, розрахованими з дати, з якої встановлений новий розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 у справі № 620/7956/21 має отримувати державну пенсію по інвалідності на умовах і в порядку, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04. 1992 без обмеження пенсії максимальним розміром. Проте, відповідач безпідставно виплачує нараховану пенсію, після її перерахунку з 01.03.2022, з обмеженням її максимального розміру на суму індексації, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118, що складає 2 687,35 грн і виплачує підвищення до пенсії як інваліду війни І Б групи при виконанні обов`язків в/с (50%), державну соціальну допомогу на догляд інвалід війни І Б групи (50%) і надбавку до пенсії за особливі заслуги (35%) в меншому розмірі, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність станом на 01.01.2019, порушуючи вимоги статті 5 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною».

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2023 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ГУ ПФУ в Чернігівській області подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, ухвалено рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю.

Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2023 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ в Чернігівській області, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 06 вересня 2023 року.

Від ОСОБА_1 письмового відзиву на позовну заяву не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильності застосування норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію по І групі інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 у справі № 620/7956/21 визнано протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 по 31.12.2019 за рахунок виплати 75% суми підвищення пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії з 01.04.2019 по 31.12.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром, при проведенні перерахунку пенсії з 01.04.2019, на підставі оновленої довідки від 03.11.2020 № ФЧ31062 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, виданої Чернігівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії без обмеження пенсії максимальним розміром та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. В решті позову відмовлено.

Згідно перерахунків, наявних в матеріалах справи, позивачу проведено перерахунки пенсії, згідно яких: з 01.04.2019 підсумок пенсії (з надбавками) - 21 286,26 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії - 21 286,26 грн; з 01.07.2019 підсумок пенсії (з надбавками) - 21 376,71 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії - 21 286,26 грн; з 01.03.2022 підсумок пенсії (з надбавками) - 24 563,56 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії - 21 286,26 грн; з 01.07.2022 підсумок пенсії (з надбавками) - 24 563,56 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії - 21 286,26 грн; з 01.02.2023 підсумок пенсії (з надбавками) - 24 778,21 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії - 21 286,26 грн.

На звернення позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області листом від 11.08.2022 № 6150-4874/С-02/8-2500/22 повідомило, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 по справі № 620/7956/21 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019, з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії за нормами чинними на 05.03.2019, в розмірі 100% відповідних сум грошового забезпечення. З 01.07.2022 пенсія виплачується позивачу, на виконання рішення суду, в розмірі 21 286,26 грн.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно з частиною третьою статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону (частини перша, друга статті 63 Закону № 2262-XII).

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно із частиною сьомою статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції Закону від 08 липня 2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», із змінами, внесеними згідно із Законами України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України(є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, а саме: частину сьому статті 43, а тому внесені у подальшому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII (набрав чинності 01 січня 2017 року) зміни до частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), яка визнана неконституційною і втратила чинність, самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

У цьому контексті суд зауважує, що буквальне розуміння змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIIIз урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Це означає, що з 20.12.2016 року стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 31 січня 2019 року у справі № 638/6363/17 та від 12 березня 2019 року у справі № 522/3049/17.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Відповідно до статті 152 Конституції України, закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Оскільки рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 ухвалено 20 грудня 2016 року, то саме із цієї дати частина сьома статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність.

Ураховуючи те, що частина сьома статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визнана неконституційною (втратила чинність) 20 грудня 2016 року, у відповідача відсутні правові підстави для обмеження пенсії позивачу максимальним розміром.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24.09.2021 у справі № 370/2610/17.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою в Конституції України виокремлюються певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі, у тому числі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, органах, що забезпечують суверенітет і територіальну цілісність, її економічну та інформаційну безпеку (рішення від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 17 березня 2004 року №7-рп/2004).

Організаційно-правові та економічні заходи, спрямовані на забезпечення належного соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей пов`язані не з втратою працездатності, безробіттям або відсутністю достатніх засобів для існування (стаття 46 Конституції України), а особливістю виконуваних ними обов`язків щодо забезпечення однієї з найважливіших функцій держави - захисту суверенітету, територіальної цілісності України (частина 1 статті 17 Основного Закону України).

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена, зокрема, тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Отже, норми - принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Водночас, положення статті 2 Закону України №3668-VI, на які посилається відповідач, якими обмежено максимальний розмір пенсії, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Конституційним Судом України у рішенні від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 чітко вказано: «обмеження максимального розміру пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України».

Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим до виконання на території України (пункт 3 цього рішення).

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що дії відповідача щодо виплати позивачу пенсії з обмеженням максимальним розміром, є протиправними.

На неправомірності обмеження максимального розміру пенсії наголошував також і Верховний Суд у постановах від 06.11.2018 у справі №522/3093/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 10.10.2019 у справі №522/22798/17, від 30.10.2020 у справі №522/16881/17, від 17.05.2021 у справі № 343/870/17.

Також колегія суддів зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16.02.2022 № 118 передбачено проведення індексації пенсії з 01.03.2022.

Позивач посилається на те, що після перерахунку пенсії з 01.03.2022, відповідач виплачує йому підвищення до пенсії як інваліду війни І групи при виконанні обов`язків в/с, державну соціальну допомогу на догляд інваліда війни І групи і надбавку до пенсії за особливі заслуги (35%) в меншому розмірі, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність станом на 01.01.2019, порушуючи вимоги статті 5 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною».

Як вбачається з матеріалів справи, при перерахунку пенсії з 01.03.2022 позивачу призначені надбавки до пенсії, а саме:

- підвищення як інваліду війни відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22.10.1993: для інвалідів війни 1 групи - 50% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб (встановлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.12.2021 - 1934,00 грн., надбавка 50% - 967,00 гри.);

- підвищення як інваліду війни відповідно до статті 8 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» із числа осіб з інвалідністю, віднесених до підгрупи «Б» 1 групи - у розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (встановлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.12.2021 - 1934,00 грн., надбавка 50% - 967,00 грн.);

- цільова грошова допомога на прожиття в розмірі 70,00 грн. відповідно до статті 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни»;

- відповідно до статті 5 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» пенсія за особливі заслуги встановлюється як надбавка до розміру пенсії, на яку має право особа згідно із законом, у таких розмірах прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність: від 25 до 35 відсотків - особам, зазначеним у пунктах 2-5 статті 1 цього Закону (встановлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.12.2021- 1934,00 грн., надбавка 35% - 676,90 грн.).

При перерахунку пенсії з 01.07.2022 позивачу призначено вказані надбавки до пенсії з розрахунку встановленого прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.12.2021 - 1 934,00 грн.

Відтак, дії відповідача щодо застосування при перерахунку пенсії позивача з 01.07.2022 величини прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність 1934,00 грн є протиправним, оскільки відповідно до статті 7 Закону «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.07.2022 становив 2 027,00 грн.

Разом з тим, відповідно до перерахунку пенсії з 01.02.2023 надбавки позивачу встановлені в таких розмірах: інвалід війни підгрупи «Б» І групи при виконанні обов`язків в/с - 1 046,50 грн; державна соціальна допомога на догляд інваліда війни підгрупи «Б» І групи - 1 046,50 грн; інваліди війни І групи при виконанні обов`язків в/с - 70,00 грн; за особливі заслуги (35%) - 732,55 грн.

Отже розміри надбавок були збільшені відносно розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2023 - 2 093,00 грн. Тому, у період з 01.07.2022 по 01.01.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області при перерахунку пенсії протиправно застосовано розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.12.2021 - 1 934,00 грн.

Відтак, судом першої інстанції при розгляді справи правильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, а також дотримано норм процесуального права.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2023 року - без змін.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до статті 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2023 року у справі №620/9451/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.М. Кузьмишина

Судді Н.М. Єгорова

Л.О. Костюк