Справа № 280/7177/23
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року Справа № 280/7177/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., за участю секретаря судового засідання Швидкої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 43/Тургенєва 24»

до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 43/Тургенєва 24» (далі позивач, ОСББ) до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

1) визнати протиправною та скасувати постанову від 11.07.2023 ВП № 72210653 головного державного виконавця відповідача Тішиної І. В. про стягнення виконавчого збору;

2) визнати протиправною та скасувати постанову від 11.07.2023 ВП № 72210653 головного державного виконавця відповідача Тішиної І. В. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;

3) визнати протиправною та скасувати постанову від 24.08.2023 ВП № 72210653 головного державного виконавця відповідача Тішиної І. В. про стягнення виконавчого збору;

4) визнати протиправною та скасувати постанову від 24.08.2023 ВП № 72210653 головного державного виконавця відповідача Тішиної І. В. про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження;

5) визнати протиправною та скасувати постанову від 28.08.2023 головного державного виконавця відповідача Тішиної І. В. про відкриття виконавчого провадження ВП № 72621733 з виконання постанови № 72210653 від 24.08.2023;

6) визнати протиправною та скасувати постанову від 28.08.2023 ВП № 72621733 головного державного виконавця відповідача Тішиної І. В. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;

7) визнати протиправною та скасувати постанову від 28.08.2023 головного державного виконавця відповідача Тішиної І. В. про відкриття виконавчого провадження ВП № 72621651 з виконання постанови № 72210653 від 24.08.2023;

8) визнати протиправною та скасувати постанову від 28.08.2023 ВП № 72621651 головного державного виконавця відповідача Тішиної І. В. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Крім того, просить стягнути з відповідача всі судові витрати, понесені позивачем, у зв`язку із розглядом справи.

Позовна заява подана представником позивача адвокатом Бубновим Д.Ю., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1138615 від 30.08.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 30.05.2023 у справі № 908/1884/22 видано судовий наказ щодо зобов`язання позивача надати для ознайомлення та зняття копій ОСОБА_1 документів. За заявою ОСОБА_1 та на підставі зазначеного наказу відповідачем відкрито виконавче провадження № 72210653. Представник позивача зазначає, що ОСББ здійснило всі дії з виконання рішення суду у добровільному порядку як до відкриття, так і після відкриття виконавчого провадження. Так, на поштову та електронну адреси ОСОБА_1 неодноразово направлявся лист-запрошення з проханням з`явитися на ознайомлення з відповідними документами, а також копії таких документів, проте направлена кореспонденція вручена не була. 26.07.2023 при розгляді Господарським судом Запорізької області заяви про визнання таким, що не підлягає виконання, наказу від 04.07.2023 по справі № 908/1884/22 головою правління ОСББ було особисто запрошено ОСОБА_1 на ознайомлення та зняття копій документів, однак останній категорично відмовився. Враховуючи фактичне виконання судового наказу, представник позивача звернувся до відповідача з проханням закінчити виконавче провадження № 72210653, відповіді надано не було. Під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 72210653 було встановлено, що 11.07.2023 відповідачем було складено постанову про розмір мінімальним витрат виконавчого провадження, а також постанову про стягнення виконавчого збору. 24.08.2023 відповідачем закінчено виконавче провадження № 72210653 відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», при цьому виконавчий збір та витрати боржником не сплачену, у зв`язку з чим 24.08.2023 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору з позивача та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження. Надалі 28.08.2023 відповідачем складено постанову про відкриття виконавчого провадження № 72621733 з виконання постанови № 722210653 від 24.08.2023 щодо стягнення з ОСББ виконавчого збору, а також постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Крім того 28.08.2023 відповідачем також відкрито провадження № 72621651 з виконання постанови № 722210653 від 24.08.2023 щодо стягнення з ОСББ виконавчого збору, а також постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Враховуючи факт закінчення виконавчого провадження № 72210653 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», представник позивача вважає, що підстави для стягнення виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження з ОСББ відсутні. Враховуючи зазначене, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою від 06.09.2023 суд поновив Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 43/Тургенєва 24» пропущений строк звернення до адміністративного суду з цим позовом; відкрив спрощене позовне провадження в цій адміністративній справі та призначив судове засідання у справі на 14.09.2023.

14.09.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вх.№40689), в якому представник відповідача заперечує проти позовних вимог та зазначає, що винесення постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження зумовлюється лише фактом початку примусового виконання (відкриттям виконавчого провадження) та не ставиться у залежність від фактично вчинених дій щодо примусового виконання. Винесення спірних постанов є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті провадження. Вказано, що державним виконавцем неодноразово в телефонному режимі, а також 31.07.2023 та 14.08.2023 під час особистого спілкування з головою правління ОСББ було роз`яснено, що попри проведені позивачем заходи, направлені на виконання рішення суду до моменту відкриття виконавчого провадження, виконавчий документ залишається невиконаним. Підстав для закінчення виконавчого провадження в порядку пункту 9 частини 1 статті 39 Закону № 1404-VIII за таких обставин у державного виконавця немає. З огляду на викладене, вказує на відсутність підстав для задоволення позову.

14.09.2023 до суду також надійшло клопотання відповідача (вх.№40690), в якому останній просить розглянути розглядувану справу без участі представника Відділу. Аналогічні за змістом клопотання надійшли від представника позивача (вх.№№ 40887, 40903).

Враховуючи положення частини четвертої статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

З Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 30.05.2023 у справі № 908/1884/22 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, зокрема, зобов`язано об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Соборний 43/Тургенєва 24 (пр. Соборний/ вул. Тургенєва, буд. 43/24, м. Запоріжжя, 69063; ідентифікаційний код 43685570) надати для ознайомлення та зняття копій ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ): протоколи зборів правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 з листами голосування з дня утворення ОСББ по січень 2022 року (включно); протоколи загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 з усіма додатками з дня утворення ОСББ по січень 2022 року (включно); фінансові звіти об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 з усіма додатками з дня утворення ОСББ по січень 2022 року (включно). Видати наказ.

13.06.2023 позивачем направлено на адресу позивача ( АДРЕСА_3 ) лист вих.№ 107, в якому ОСОБА_1 запрошується для ознайомлення з запитуваними документами та зняття з них фотокопій 20.06.2023 з 09:00 до 18:00 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.18-19).

За зазначеним у накладній номером відправлення 631 по трекінгу АТ «Укрпошта» вказане поштове відправлення вручено відправнику (а.с.20).

Крім того, 21.06.2023 позивачем направлявся вказаний лист-запрошення на електронну адресу позивача (а.с.21-22)

26.06.2023 у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 20.06.2023 на запрошення ознайомитись та зняти копії з документів щодо діяльності і функціонування ОСББ позивач направив копії запитуваних документів на адресу позивача ( АДРЕСА_3 ). Вказане відправлення вручене не було (а.с.23-27).

04.07.2023 на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 30.05.2023 у справі № 908/1884/22 видано наказ про примусове виконання судового рішення щодо зобов`язання об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Соборний 43/Тургенєва 24 (пр. Соборний/ вул. Тургенєва, буд. 43/24, м. Запоріжжя, 69063; ідентифікаційний код 43685570) надати для ознайомлення та зняття копій ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ): протоколи зборів правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Соборний 43/Тургенєва 24 з листами голосування з дня утворення ОСББ по січень 2022 року (включно); протоколи загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 з усіма додатками з дня утворення ОСББ по січень 2022 року (включно); фінансові звіти об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 з усіма додатками з дня утворення ОСББ по січень 2022 року (включно). Рішення набрало законної сили 28.06.2023 (а.с.15).

10.07.2023 Васильєвим підготовлено заяву про примусове виконання рішення суду та, разом з виданим судовим наказом у справі № 908/1884/22, направлено на адресу Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.16).

11.07.2023 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тішиною Іриною Вікторівною відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу, виданого 04.07.2023, яким зобов`язано ОСББ надати для ознайомлення та зняття копій ОСОБА_2 документи (а.с.17).

11.07.2023 державним виконавцем прийнято також постанову ВП № 72210653 про стягнення виконавчого збору у розмірі 26 800 грн, а також постанову ВП № 72210653 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 472,16 грн (а.с.41-42).

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.07.2023 у задоволенні заяви об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 43/Тургенєва 24» про визнання наказу Господарського суду Запорізької області від 04.07.2023 у справі № 908/1884/22 таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

14.08.2023 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тішиною Іриною Вікторівною складено акт, за змістом якого встановлено, що 14.08.2023 за адресою: АДРЕСА_2 головою правління ОСББ Васильєву А.М. надано для ознайомлення документи в загальній кількості 110 арк. На акті наявний запис голови правління ОСББ Сухаревої І.М. про те, що рішення виконано у добровільному порядку до набрання законної сили рішенням суду. Крім того, ОСОБА_1 на вказаному акті зазначено «не згоден з зауваженням ОСОБА_3 , це наклеп і не правда» (а.с.39).

16.08.2023 представник позивача Бубнов Д.Ю. звернувся до відповідача із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, відповідно до якого він ознайомився з документами 24.08.2023, про що свідчить особистий підпис на заяві (а.с.40).

24.08.2023 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тішиною Іриною Вікторівною прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження ВП № 72210653 на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження боржником не сплачені (а.с.43).

24.08.2023 державним виконавцем прийнято постанову ВП № 72210653 про стягнення виконавчого збору у розмірі 26 800 грн, а також постанову ВП № 72210653 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у сумі 472,16 грн (а.с.44,47).

28.08.2023 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тішиною І.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 72621733 з виконання постанови № 72210653, виданого 24.08.2023, про стягнення з ОСББ «Соборний 43/Тургенєва 24» виконавчого збору в розмірі 26 800,00 грн, а також постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 472,16 грн (а.с.45-46).

28.08.2023 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тішиною І.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 72621651 з виконання постанови № 72210653, виданого 24.08.2023, про стягнення з ОСББ «Соборний 43/Тургенєва 24» витрат виконавчого провадження в розмірі 472,16 грн, а також постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 472,16 грн (а.с.48-49).

Не погоджуючись з винесенням оскаржуваних постанов, позивач звернувся з цим позовом до суду.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1-1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, судових наказів.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами частини першої статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За правилами частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

При цьому, відповідно до визначення частини першої статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчим збором є збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За змістом частин другої - четвертої статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до положень статті 42 Закону №1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються, зокрема з: виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Окремі питання організації виконання судових рішень визначені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802, пунктом 8 розділу ІІІ якої встановлено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Відтак, наведені приписи свідчать про те, що стягнення виконавчого збору пов`язується з початком примусового виконання, оскільки державний виконавець одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження виносить постанову про стягнення виконавчого збору. При цьому, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження, незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

При цьому, в розумінні положень Закону №1404-VIII примусове виконання виконавчого документу розпочинається з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Наведена правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 28.04.2020 по справі № 480/3452/19, у якій крім іншого зазначено, що стягнення виконавчого збору зумовлюється лише фактом початку примусового виконання (відкриттям виконавчого провадження) та не ставиться у залежність від фактично вчинених дій щодо примусового виконання. Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження. Крім того, на момент відкриття виконавчого провадження державний виконавець не зобов`язаний самостійно з`ясовувати будь-яку інформацію щодо виконання судового рішення боржником, оскільки вчинення будь-яких дій до відкриття виконавчого провадження Законом №1404-VIII не передбачено.

Аналогічна правова позиція також наведена у постановах Верховного Суду від 26.06.2020 по справі №360/3324/19 та від 23.12.2020 по справі №620/334/20.

Разом з цим, суд звертає увагу, що у відповідності до частини дев`ятої статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону.

У свою чергу, частиною дев`ятою статті 39 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як встановлено судом, 11.07.2023 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тішиною Іриною Вікторівною відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу, виданого 04.07.2023, яким зобов`язано ОСББ надати для ознайомлення та зняття копій документів ОСОБА_1 . Крім того, державним виконавцем прийнято також постанову ВП № 72210653 про стягнення виконавчого збору у розмірі 26 800 грн, а також постанову ВП № 72210653 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 472,16 грн.

У позовній заяві позивач стверджує, що ним вжито всіх залежних від нього заходів щодо добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження, а тому оспорювані постанови є протиправними та підлягають скасуванню.

Так, позивач зазначає, що вчинив всі можливі дії для виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 30.05.2023 у справі № 908/1884/22 щодо зобов`язання об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 надати для ознайомлення та зняття копій ОСОБА_1 документи до відкриття виконавчого провадження 11.07.2023

На підтвердження виконання рішення у добровільному порядку позивач надав докази направлення листа-запрошення для ознайомлення з запитуваними документами та зняття з них фотокопій від 13.06.2023 разом з описом вкладення на адресу, зазначену у судовому наказі - АДРЕСА_1 , проте конверт повернувся відправнику. Крім того, у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 на запрошення ознайомитись та зняти копії з документів щодо діяльності і функціонування ОСББ позивач 26.06.2023 направив копії запитуваних документів на адресу позивача. Вказане відправлення також не було вручене.

Суд зазначає, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 30.05.2023 у справі № 908/1884/22 не передбачений спосіб надання ознайомлення і зняття копій ОСОБА_1 документів щодо діяльності ОСББ, а позивач виконав всі можливі дії для виконання рішення суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач добровільно виконав рішення суду до відкриття виконавчого провадження.

Разом з тим, суд бере до уваги, що за приписами Закону № 1404-VIII органи державної виконавчої служби не наділені повноваженнями перевірки або з`ясування будь-якої інформації щодо виконання судового рішення боржником до відкриття виконавчого провадження. Відтак, отримавши виконавчий документ у вигляді судового наказу, відповідач в силу вимог закону зобов`язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

За правилами пунктів 2, 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, а також обрати інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При цьому належним способом захисту порушеного права є лише такий спосіб, який відповідає вимогам матеріального закону і призводить до поновлення прав позивача до такого стану, що існував до порушення права, а якщо відновлення такого стану є неможливим - компенсує позивачу шкоду, завдану неправомірним рішенням.

Зважаючи на викладене, з огляду на добровільне виконання позивачем рішення Господарського суду Запорізької області від 30.05.2023 у справі № 908/1884/22 до відкриття виконавчого провадження, враховуючи відсутність у спірних постановах відповідача від 11.07.2023 ВП № 72210653 про стягнення виконавчого збору та від 11.07.2023 ВП № 72210653 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження такої властивості, як протиправність, суд вважає належним і достатнім способом захисту порушеного інтересу позивача саме скасування зазначених постанов.

Аналогічний підхід до вирішення спору застосував й Верховний Суд у постанові від 27.03.2019 у справі № 826/15117/17.

Отже, враховуючи факт скасування постанов про стягнення виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження у ВП № 72210653, суд вважає за необхідне скасувати й постанову ВП № 72210653 від 24.08.2023 про стягнення виконавчого збору у розмірі 26 800 грн, а також постанову ВП № 72210653 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у сумі 472,16 грн, які були прийняті у зв`язку із закінченням виконавчого провадження № 72210653. Крім цього, підлягають скасуванню й постанова від 28.08.2023 про відкриття виконавчого провадження ВП № 72621733 з виконання постанови № 72210653 від 24.08.2023 та постанова від 28.08.2023 ВП № 72621733 головного державного виконавця відповідача Тішиної І. В. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; постанова від 28.08.2023 головного державного виконавця відповідача Тішиної І. В. про відкриття виконавчого провадження ВП № 72621651 з виконання постанови № 72210653 від 24.08.2023 та постанова від 28.08.2023 ВП № 72621651 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, № 303-A, пункт 29).

Згідно з пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Враховуючи положення частин першої, другої статті 77, 90 КАС України, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 132 КАС України).

Згідно з частиною першою статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За приписами частини третьої статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вказаних вимог, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Системний аналіз змісту вищевказаних норм дозволяє дійти висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, усі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору з огляду на такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 18.01.2022 у справі № 915/1473/20, від 18.01.2022 у справі № 910/2679/21, від 12.01.2022 у справі № 918/548/21.

В обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи надано:

- договір про надання правової допомоги № б/н від 10.10.2022, укладений між позивачем та адвокатом Бубновим Дмитром Юрійовичем;

- попередній розрахунок суми судових витрат (підготовка, складання та подання позовної заяви 1 000,00 грн; участь у судових засіданнях 800,00 грн; загальна вартість -1 800,00 грн);

- акт приймання-передачі наданих послуг від 30.08.2023;

- платіжна інструкція № 144 на суму 1000,00 грн (призначення: підготовка та складання позовної заяви).

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги адвокатом надані послуги з підготовки, складання та подання до суду позовної заяви (вартість складає 1 000,00 грн).

Натомість доказів надання послуги з участі представника позивача Бубнова Д.Ю. у судовому засіданні, що оцінено у 800,00 грн, суду не надано, відтак вимоги щодо стягнення правничої допомоги в цій частині задоволенню не підлягають.

В постанові від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19 Верховний Суд дійшов висновку, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони з підстав недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт, суд, ураховуючи принцип диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

В контексті викладеного, суд наголошує, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

З огляду на те, що відповідач не надав жодних заперечень щодо стягнення витрат на правничу допомогу, а також жодних документів щодо неспівмірності витрат на правничу допомогу, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн, які підлягають компенсації позивачу за рахунок відповідача.

Квитанцією від 30.08.2023 № 143 підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 2684,00 грн (а.с.14). За таких обставин, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, судові витрати на оплату судового збору у розмірі 2684,00 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 1 000,00 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 271, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 43/Тургенєва 24» задовольнити частково.

Скасувати постанову Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тішиної І. В. від 11.07.2023 ВП № 72210653 про стягнення виконавчого збору.

Скасувати постанову Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тішиної І. В. від 11.07.2023 ВП № 72210653 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Скасувати постанову Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тішиної І. В. від 24.08.2023 ВП № 72210653 про стягнення виконавчого збору.

Скасувати постанову Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тішиної І. В. від 24.08.2023 ВП № 72210653 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Скасувати постанову Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тішиної І. В. від 28.08.2023 про відкриття виконавчого провадження ВП № 72621733 з виконання постанови № 72210653 від 24.08.2023.

Скасувати постанову Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тішиної І. В. від 28.08.2023 ВП №72621733 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Скасувати постанову Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тішиної І. В. від 28.08.2023 про відкриття виконавчого провадження ВП № 72621651 з виконання постанови № 72210653 від 24.08.2023.

Скасувати постанову Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тішиної І. В. від 28.08.2023 ВП №72621651 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 43/Тургенєва 24» за рахунок бюджетних асигнувань Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) та витрати на правничу допомогу в розмірі 1 000,00 грн (одна тисяча гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 43/Тургенєва 24», місцезнаходження: пр. Соборний / вул.Тургенєва, буд.43/24, м.Запоріжжя, 69063; .

Відповідач Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), місцезнаходження: вул. Брюллова, буд.5, м.Запоріжжя, 69068; .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 14.09.2023.

Суддя К.В.Мінаєва