Справа № 405/5957/22
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/5957/22
Провадження №2-а/405/53/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Дризі Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницькому в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 405/5957/22 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до старшого сержанта поліції СРПП ВП № 2 (м. Кропивницький) Олійника Віталія Миколайовича (25014, м. Кропивницький, вул. Кільцева, буд.34-Б), Відділення поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (25014, м. Кропивницький, вул. Кільцева, буд.34-Б) про визнання дій неправомірними та скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом, в якому (позові) просить:

визнати дії інспектора СРПП ВП № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП Олійника В.М., - неправомірними;

скасувати постанову серії БАД № 161997 від 01.11.2022 року про притягнення його ( ОСОБА_1 ) до адміністративної відповідальності, провадження по справі закрити.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що у постанові серії БАД № 161997 від 01.11.2022 року, якою його (позивача) притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу та яку (постанову) він (позивач) вважає незаконною, зазначено, що 01 листопада 2022 року о 16 год. 00 хв. на а/д Н-14 Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв 58 км (або 59 км - незрозуміло - в постанові вказано 2 різні км), він (позивач) керував транспортним засобом з обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху, з чим він не погоджується, так як ремінь безпеки був пристебнутий протягом руху його транспортного засобу як в нього (позивача), так і в пасажира. Вказав, що причиною зупинки його транспортного засобу як повідомив інспектор була перевірка документів, він (позивач), в свою чергу, дістав документи, пред`явив їх інспектору, який почав їх брати до себе в руки, на що він йому зауважив, що він на вимогу інспектора показує документи, але в руки їх давати не буде, на що інспектор сказав йому почекати та скерував на місце, де він мав припаркуватись, а сам пішов до службового автомобіля поліції. Повернувшись від службового автомобіля інспектор повідомив йому, що він мав пристебнути ремінь безпеки, коли починав рух транспортного засобу, що ним (позивачем) заперечується, так як ремінь безпеки був пристебнутий, після чого інспектор попросив ще раз показати йому документи, переписав дані з водійського посвідчення та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, сказав йому ще раз почекати та знову пішов до службового автомобіля поліції. В цей час він (позивач) та пасажир вже відстебнули ремені безпеки та чекали на інспектора. Повернувшись від службового автомобіля поліції, інспектор повідомив йому (позивачу), що зараз ведеться відеозапис, пояснив йому (позивачу) в чому полягає порушення та повідомив, що відносно нього (позивача) буде винесена постанова, при цьому, в руках інспектора вже була заповнена постанова, інспектор лише запитав у нього, чи буде він ставити підпис за отримання копії постанови, на що він (позивач) погодився, поставив свій підпис в постанові та отримав її копію. На його (позивача) питання щодо ознайомлення з доказами порушення ним вимог ПДР, інспектором йому було відмовлено та повідомлено, що «справа розглянута, винесена постанова», разом з тим, як такого розгляду справи про адміністративне правопорушення не було, його (позивача) зауваження не розглядалися та постанова у справі про адміністративне правопорушення була вже заповнена.

Ухвалою суду від 09 листопада 2022 року зазначену позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, та запропоновано позивачу ОСОБА_1 в установлений строк виправити зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки позовної заяви, а також: сплатити судовий збір в розмірі 1 984 грн. 80 коп.

24 листопада 2022 року на виконання вищевказаної ухвали суду позивачем ОСОБА_1 подано позовну заяву в новій редакції та оригінал квитанції від 24.11.2022 року на підтвердження сплати судового збору в розмірі 1 984 грн. 80 коп.

Ухвалою суду від 29 листопада 2022 рокувідкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику в судове засідання учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача не надходило.

Клопотань про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від сторін по справі до суду не надходили.

Відповідачами старшим сержантом поліції СРПП ВП № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області Олійником В.М. та Відділенням поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, якими отримано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та документами, доданими до неї, відзиви на позов у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, - не подавалися, а так само не подавалися і будь-які інші заяви, клопотання чи заперечення.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до ч.4 ст.159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши докази по справі в їх сукупності, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01 листопада 2022 року старшим сержантом поліції СРПП ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Олійником В.М. винесено постанову серії БАД № 161997 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що 01 листопада 2022 року о 15 год. 55 хв. на автомобільній дорозі Н-14 58 км, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ЗАЗ 1102, державний номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, однак був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху.

Позивачем оскаржується правомірність винесеного старшим сержантом поліції СРПП ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Олійником В.М.як суб`єктом владних повноважень рішення у формі постанови серії БАД №161997 від 01.11.2022 року.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, конкретні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну поліцію», Правил дорожнього руху.

Частина 5 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

При цьому, відповідно до п.п.2.3 в Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає саме на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

При цьому, окремо слід звернути увагу на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з зазначеним позовом та вказуючи на безпідставність винесеної відносно нього постанови у справі про адміністративне правопорушення, як на обґрунтування позовних вимог зазначив про відсутність належних та допустимих доказів, які б підтвердили факт вчинення ним (позивачем) адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, при цьому, судом відзначається, що зазначені твердження позивача не спростовані відповідачами як у винесеній його службовою особою постанови відносно позивача за наслідками розгляду на місці зупинки транспортного засобу справи про адміністративне правопорушення, так і шляхом надання суду належних та допустимих доказів.

При цьому, судом відзначається, що саме по собі описання адміністративного правопорушення в постанові не може бути належним доказом вчинення позивачем такого порушення, оскільки така постанова за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що постанова серії БАД № 161997 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 01 листопада 2022 року, винесена суб`єктом владних повноважень старшим сержантом поліції СРПП ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Олійником В.М., не містить достатніх та беззаперечних доказів, які б надавали підстави стверджувати, що позивач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, порушив вимоги п.п. 2.3.в) Правил дорожнього руху, та, як наслідок, вчинення ним (позивачем) адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП, більш того, вина позивача не підтверджується будь-якими іншими, передбаченими процесуальним законом, зокрема, ст. 251 КУпАП, доказами.

Як наслідок, судом не встановлено, з яких саме міркувань виходив відповідач, визнаючи позивача винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, яким чином давав оцінку та досліджував обставини, на підставі яких прийшов до висновку та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим та за наведених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість твердження позивача про безпідставність винесеної відносно нього постанови серії БАР № 161997 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 01 листопада 2022 року, і накладення адміністративного стягнення, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що суб`єктом владних повноважень старшим сержантом поліції СРПП ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Олійником В.М., при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не проведено всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема, на підставі належних доказів, які б підтверджували факт вчинення адміністративного правопорушення, на підставі чого позовна заява ОСОБА_1 в частині скасування постанову серії БАД № 161997 від 01.11.2022 року про притягнення його ( ОСОБА_1 ) до адміністративної відповідальності, підлягає задоволенню, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 161997 від 01.11.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, як така, що винесена в порушення вимог ст.ст. 245, 251, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, - підлягає закриттю.

Крім заявленої позивачем ОСОБА_1 вимоги про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 161997 від 01.11.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, позивачем заявлено позовну вимогу про визнання дій інспектора СРПП ВП № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП Олійника В.М., - неправомірними, при цьому, суд не вбачає підстав для визнання дій інспектора СРПП ВП № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП Олійника В.М., - неправомірними, що має наслідком відмову в цій частині позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч. 1 ст. 8 Закону України від 02.07.2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Дії щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Порушення, допущені суб`єктом владних повноважень при розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані дії.

Тобто, саме захист прав від порушень з боку суб`єктів владних повноважень має першочергове значення в адміністративному судочинстві.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Застосування конкретного способу захисту права, залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Тобто, вимога про визнання протиправними дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень (причина порушення прав) може бути заявлена лише одночасно з вимогою про зобов`язання суб`єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій або зобов`язати вчинити певні дії (захист порушених прав), поряд з цим, у даній справі таких вимог, направлених на захист прав позивача, заявлено не було.

Предметом оскарження в суді можуть бути саме рішення суб`єкта владних повноважень як такі, що дійсно впливають на обсяг прав, свобод та інтересів позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання неправомірними дій відповідача старшого сержанта поліції СРПП ВП № 2 (м. Кропивницький) Олійника В.М. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, адже у даному випадку відповідачем фактично реалізовано його компетенцію з розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийнято за її розглядом постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Безпосереднє визнання неправомірними (протиправними) дій відповідача не є таким, що захищає або відновлює права позивача, тобто, належним та достатнім способом захисту прав позивача у даному випадку є скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі.

Також, відповідно до вимог ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, на підставі чого, та враховуючи часткове задоволення позову, понесені позивачем ОСОБА_1 судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп., підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (Відділення поліції № 2 (м. Кропивницький) службовою особою якого винесено оскаржувану позивачем постанову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 244, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 1 ст. 122, ст.ст. 251, 254, 256, 283, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №106 від 10 жовтня 2001 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції СРПП ВП № 2 (м. Кропивницький) Олійника Віталія Миколайовича, Відділення поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення, - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 161997 від 01.11.2022 року, винесену старшим сержантом поліції СРПП ВП № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області Олійником Віталієм Миколайовичем,якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, службова особа якого виступала відповідачем у справі Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (Відділення поліції № 2 (м. Кропивницький)на користь ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

В іншій частині позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.295 КАС України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова