Справа № 460/10192/22
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду

14 вересня 2023 року м. РівнеСправа №460/10192/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Н.О. Дорошенко, розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 у адміністративній справі за позовом:

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій
В С Т А Н О В И В:

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі ГУ ПФУ в Рівненській області, відповідач) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій.

Рішенням від 27.06.2022, яке набрало законної сили 28.07.2022, позов задоволено.

22.11.2022 судом постановлено окрему ухвалу, якою визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Рівненській області, вчинені при виконанні рішення суду від 27.06.2022 у справі №460/10192/22; зобов`язано вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли встановленому судом порушенню закону; встановлено ГУ ПФУ в Рівненській області строк для подання до суду доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення.

07.02.2023 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 01.11.2022 Рівненським окружним адміністративним судом у справі №460/10192/22.

04.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання протиправними дії суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду у справі №460/10192/22. Заява обґрунтована тим, що на виконання рішення суду та окремої ухвали відповідач провів нарахування йому підвищення до пенсії, передбачене ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі Закон №796-XII), однак не у розмірі, визначеному законом та рішенням суду. Крім того, за період з 21.08.2021 по 31.12.2022 нарахована йому доплата в сумі 188212,06 грн залишається не виплаченою та буде виплачена, як зазначив відповідач, за наявності відповідного фінансування. Не погоджуючись з такими діями органу Пенсійного фонду, просить суд:

1) визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Рівненській області на виконання рішення суду у справі №460/10192/22 щодо несвоєчасного перерахунку та не виплати позивачу доплати до пенсії;

2) зобов`язати відповідача:

- надати виписки з розпоряджень про перерахунок пенсії позивача з 21.08.2021 та довідку про нараховані та виплачені суми пенсії на виконання рішення суду;

- виплатити на користь позивача заборгованість за невиплачену доплату до пенсії за період з 21.08.2021 згідно з довідкою, яку має надати на вимогу суду ГУ ПФУ в Рівненській області про нараховані та виплачені суми пенсії на виконання рішення суду, але не менше 188212,06 грн, так як потрібна термінова операція на серце;

- вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судових рішень.

Відповідач пояснень на заяву не подав.

В силу вимог ч. 5 ст. 383 КАС України суд розглянув вказану заяву в порядку письмового провадження.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (ч.1 ст.5 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.168 КАС України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Статтею 383 КАС України передбачено можливість визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Згідно з частиною першою статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Відтак, суд має з`ясувати, чи були оскаржувані дії пов`язані з виконанням судового рішення (продовжуючим правопорушенням), чи є самостійним предметом спору (новим правопорушенням).

Такий висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 27.11.2018 №520/11829/17 (№К/9901/51263/18) (п.34).

Суд зауважує, що предметом судового розгляду у справі №460/10192/22 була перевірка правомірності поведінки органу Пенсійного фонду щодо ненарахування та невиплати позивачу підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-XII, починаючи з 21.08.2021, та підтвердження наявності у позивача права на таке підвищення до пенсії.

При цьому, вимоги щодо несвоєчасного перерахунку органом Пенсійного фонду такого підвищення до пенсії, а також щодо надання виписок з розпоряджень про перерахунок пенсії позивача з 21.08.2021 та довідки про нараховані та виплачені суми пенсії на виконання рішення суду, не були предметом судового розгляду у справі №460/10192/22.

Враховуючи викладене, оскаржувана поведінка органу Пенсійного фонду не пов`язана з виконанням рішення суду у справі №460/10192/22, а тому не може бути підставою для звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України у такій судовій справі.

Відтак, заява в означеній частині вимог задоволенню не підлягає.

Щодо вимог про визнання протиправними дії ГУ ПФУ в Рівненській області на виконання рішення суду у справі №460/10192/22 щодо не виплати позивачу вищевказаної доплати до пенсії та про зобов`язання відповідача виплатити на користь позивача заборгованість за невиплачену доплату до пенсії за період з 21.08.2021 згідно з довідкою, яку має надати на вимогу суду ГУ ПФУ в Рівненській області про нараховані та виплачені суми пенсії на виконання рішення суду, але не менше 188212,06 грн, та вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судових рішень, суд зазначає таке.

Рішенням суду у справі №460/10192/22 підтверджено порушення права ОСОБА_1 , яке одночасно було відновлене шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Рівненській області здійснити з 21.08.2021 нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Окремою ухвалою від 22.11.2022 у справі №460/10192/22 визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Рівненській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 21.08.2021 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-XII, в редакції до 1 січня 2015 року, та зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону з урахуванням правової оцінки, наданої судом в рішенні від 27.06.2022 у справі №460/10192/22.

Підставою для винесення судом окремої ухвали слугували встановлені судом обставини щодо застосування відповідачем при нарахуванні доплати до пенсії розрахункової величини прожиткового мінімуму, а не мінімальної заробітної плати, всупереч судовому рішенню.

Законами України про Державний бюджет України на відповідний рік мінімальна заробітна плата встановлена в розмірі:

у 2021 році: з 1 січня - 6000 гривень (6000 х 2 = 12000), з 1 грудня - 6500 гривень (6500 х 2 = 13000);

у 2022 році: з 1 січня - 6500 гривень (6500 х 2 = 13000), з 1 жовтня - 6700 гривень (6700 х 2 = 13400);

у 2023 році: з 1 січня - 6700 гривень (6700 х 2 = 13400).

Суд встановив, що на виконання судового рішення ГУ ПФУ в Рівненській області прийнято рішення від 25.11.2022 №79 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , відповідно до якого здійснено перерахунок підвищення до пенсії, визначеного статтею 39 Закону №796-XII, з 21.08.2021 у такому місячному розмірі:

з 21.08.2021 по 30.11.2021 - 12000,00 грн;

з 01.12.2021 по 30.09.2022 - 13000,00 грн;

з 01.10.2022 - довічно - 13400,00 грн.

Таким чином, здійснюючи нарахування позивачу підвищення до пенсії, відповідач застосував до спірних правовідносин розмір такого підвищення, який відповідає розміру дві мінімальні заробітні плати згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік, тобто у належному розмірі, не порушуючи прав та інтересів позивача.

Водночас, за змістом вищевказаного рішення про перерахунок пенсії загальний розмір пенсії позивача з 01.12.2022 (з урахуванням: основного розміру пенсії; доплати до пенсії при неповному стажі; підвищення до пенсії ст.39 Закону №796-XII; додаткової пенсії особам, віднесеним до З категорії ЧАЕС ст.51 Закону №796-XII) складає 15195,26 грн.

Згідно з довідкою про доходи №7726 3173 6870 1727, наданою позивачем до заяви, позивач з 01.01.2023 отримує пенсію в місячному розмірі 15195,26 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що доводи позивача про протиправність поведінки органу Пенсійного фонду щодо ненарахування та невиплати позивачу підвищення до пенсії в належному розмірі, не відповідають обставинам справи та спростовуються дослідженими доказами. Отже підстави для задоволення заяви позивача в цій частині відсутні.

Крім того, з листа ГУ ПФУ в Рівненській області суд встановив, що на виконання рішення суду та окремої ухвали у справі №460/10192/22 відповідачем нараховано позивачу підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-XII, за період з 21.08.2021 по 31.12.2022 в сумі 188212,06 грн, які будуть виплачені йому за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

У звіті, наданому суду на виконання окремої ухвали від 22.11.2022 у справі №460/10192/22, ГУ ПФУ в Рівненській області зазначило, що доплата по рішенню суду буде виплачена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України, оскільки ст.63 Закону №796-XII визначено, що фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством. Покликаючись до положень статей 23, 119 Бюджетного кодексу України вважає, що не наділене повноваженнями самостійно без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати виплату коштів. Органи Пенсійного фонду України зобов`язанні використовувати кошти виключно за цільовим призначенням. Відтак, виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, немає правових підстав.

Надаючи правову оцінку поведінки органу Пенсійного фонду щодо невиплати позивачу нарахованого підвищення до пенсії за період з 21.08.2021 по 31.12.2022 в сумі 188212,06 грн, суд враховує таке.

Згідно з Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 №280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню (п.1).

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства (п.2).

Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (п.7).

Відповідно до Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2, головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд) (п.1).

Головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та Законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду (п.2).

Відповідно до статті 63 Закону №796-XII фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством.

Пунктом 1 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 №936 (далі Порядок №936), встановлено, що цей Порядок визначає механізм використання, обліку, звітності і контролю за використанням коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, головним розпорядником яких є Мінсоцполітики.

Мінсоцполітики відшкодовує Пенсійному фонду України зазначені витрати за рахунок коштів, передбачених відповідною бюджетною програмою (п.8).

Частинами першою та другою статті 23 Бюджетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до статті 2 Бюджетного кодексу України, бюджетне зобов`язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому.

Бюджетне призначення - повноваження головного розпорядника бюджетних коштів, надане цим Кодексом, законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), яке має кількісні, часові і цільові обмеження та дозволяє надавати бюджетні асигнування.

Бюджетна програма - сукупність заходів, спрямованих на досягнення єдиної мети, завдань та очікуваного результату, визначення та реалізацію яких здійснює розпорядник бюджетних коштів відповідно до покладених на нього функцій.

Видатки бюджету - кошти, спрямовані на виконання бюджетних програм, передбачених відповідним бюджетом.

Статтею 116 Бюджетного кодексу України визначено, що взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Таким чином, суд встановив, що на даний час виплату ОСОБА_1 заборгованості з підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території радіоактивного забруднення, нарахованої на виконання судового рішення, територіальним органом Пенсійного фонду в сумі 188212,06 грн не здійснено у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування, а тому не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не має фінансової можливості до отримання бюджетного фінансування виконати судове рішення.

При цьому, суд не має обґрунтованих сумнівів щодо виконання суб`єктом владних повноважень свого конституційного обов`язку - виконання судового рішення за умови виділення відповідних бюджетних коштів.

Суд вважає, що за відсутності бюджетного фінансування для виплати заборгованості за судовим рішенням, постановлення окремої ухвали для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення, буде безпідставним, оскільки не впливає на поведінку відповідача та не призведе до повного виконання судового рішення, яке, як встановив суд, не виконується з незалежних від відповідача причин. Отже в такому випадку мета судового контролю відповідно до приписів статті 383 КАС України не досягається.

Окрім цього, суд бере до уваги, що 07.02.2023 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №70930571 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 01.11.2022 Рівненським окружним адміністративним судом у справі №460/10192/22, стан якого згідно з відомостями з АСВП на 14.09.2023: відкрито. Таким чином, примусове виконання судового рішення на даний час здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави для задоволення заяви позивача.

Згідно з частиною шостою статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

Керуючись статтями 241, 256, 295, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 щодо неналежного виконання відповідачем рішення суду у адміністративній справі №460/10192/22 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повна ухвала складена 14 вересня 2023 року.

Суддя Н.О. Дорошенко