Справа № 340/2516/23
Суддя: Л.І. ХИЛЬКО
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/2516/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (Позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (також - Відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Відповідач 2), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (Відповідач 3) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач (через представника- адвоката Гулого А.В.) через систему "Електронний суд" звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Відповідачів-2,3 щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу період роботи з 09.09.1986 по 25.01.1990; зобов`язати зарахувати до страхового стажу Позивача період роботи з 09.09.1986 по 25.01.1990;

- зобов`язати Відповідача-1 нарахувати та виплатити Позивачу пенсію з дня призначення пенсії з врахуванням період роботи з 09.09.1986 по 25.01.1990.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідачем 2та 3 протиправно не зараховано до страхового стажу спірні періоди роботи, оскільки працівник не може відповідати за правильність у повноту оформлення та ведення трудової книжки та інших документів.

Ухвалою суду від 12 травня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, вказаною ухвалою зобов`язано відповідача 1 надати суду рішення/рішень, прийнятих за результатами розгляду заяви Позивача про призначення пенсії (в т.ч. щодо неврахування до страхового стажу спірних періодів його роботи).

У встановлений судом строк на адресу суду від представника відповідача -1 надійшов відзив на позовну заяву. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог, представник відповідача вказує, що при первинному призначені пенсії позивачу не були зараховані періоди роботи з 09.09.1986 по 25.01.1990, оскільки записи про звільнення засвідчені печатками не придатними для читання, що є порушенням інструкції про порядо ведення трудових книжок від 29.07.1993 №58. Крім того, на виконання вимог ухвали від 12 травня 2023 року вказав, що ним рішення про відмову в зарахуванні спірного стажу не приймалось (а.с.40-42).

Крім того, на виконання вимог ухвали представник відповідача вказав

У встановлений судом строк на адресу суду від представника відповідача -2 також надійшов відзив на позовну заяву, в якому дублюється позиція відповідача 1 (а.с.76-78).

Відзиву від відповідача 3 до суду не надходило.

Ухвалою суду від 24 липня 2023 року ухвалено:

- витребувати від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області належним чином завірену копію рішення про відмову у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 09.09.1986 по 25.01.1990;

- витребувати від Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області належним чином завірену копію рішення про відмову у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 09.09.1986 по 25.01.1990.

На виконання вимог вказаної ухвали представником відповідача 2 подано заяву, в якій вказав, що після прийняття рішення про відмову в призначені пенсії, електронна пенсійна справа позивача повернута до відповідача 1 (а.с.92).

Відповідачем 3 надано матеріали пенсійної справи (а.с.93-118).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач 31.10.2022 звернувся із заявою про призначення пенсії за віком.

26.01.23 позивач звернувся до відповідача 1 із заявою про призначення пенсії (а.с.70).

Заява про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності відповідачем 2 та відповідачем 3.

02.02.23 року позивачу призначено пенсію за віком відповідно до рішення №55 (а.с.44).

При призначені пенсії не було зараховано стажу період роботи з 09.09.1986 по 25.01.1990.

Страхових стаж на момент звернення становив 31 рік 07 місяців 14 днів.

Листом від 07 березня 2023 року 1100-0304-8/10209 відповідач 1 повідомив позивача, що позивачу не були зараховані періоди роботи з 09.09.1986 по 25.01.1990, оскільки записи про звільнення засвідчені печатками не придатними для читання (а.с.9).

Не погоджуючись із такими діями відповідачів, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Згідно із ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №1058-IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема у 2021 році не менше 28 років.

Відповідно до п. 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються таку документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Постанова №637); для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ( далі - Порядок № 637).

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені уст. 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Приписами ст. 56 Закону №1788-XII визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Положеннями ст. 62 Закону №1788-XII та п. 1 Порядку №637 визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

В силу вимог абзацу 1 п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відтак, зміст наведених норм дає підстави стверджувати, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи.

Як судом встановлено вище, відповідач 2 та відповідач 3 відмовили в призначенні позивачу пенсії за віком з підстав недотримання вимог заповнення трудової книжки до Інструкції про порядок ведення трудових 3 книжок працівників, затвердженої Міністерством праці України, Міністерством юстиції України та Міністерством соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58.

За загальним правилом відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Водночас, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком.

Суд зауважує, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірний період позивача, а саме відомості про підприємство, дату прийняття позивача на посаду, назву цієї посади, дані про реквізити наказів про прийняття на роботу та звільнення з роботи (а.с.56-57).

У свою чергу згідно з вимогами ст. 101 Закону № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже, правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. У разі сумніву або розбіжностей в документах, які враховуються при обчисленні пенсії, відповідач має вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

При цьому відповідачами 2 та 3 не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження звернення до підприємства, в якому працював позивач, або архівні установи для отримання відомостей щодо спірного періоду роботи позивача.

Також відповідачами 1 та 2 не надано жодного доказу на підтвердження того, що спірні записи у трудовій книжці є недійсними та недостовірними.

Крім того, Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших офіційних документах.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Оцінюючи доводи відповідача про наявність печаток, непридатних для читання, суд зазначає, що це про неможливість прочитати запис та перевірити зазначені відомості.

Таким чином, стаж позивача для призначення пенсії за віком обрахований відповідачами 1 та 2 без врахування періодів трудової діяльності (зайнятості) позивача зазначених в трудовій книжці

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, то суд зазначає таке.

Позивач в позовній заяві просить зобов`язати відповідачів 1 та 2 зарахувати до страхового стажу Позивача період роботи з 09.09.1986 по 25.01.1990.

Згідно п. 4.2 розділу IV постанови Пенсійного фонду України від 25.11.2002 № 22-1 Про затвердження порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування , з 01.04.2021 при прийманні документів працівник сервісного центру, зокрема, сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис.

Відповідно до абзацу 13 пункту 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України Про електронні довірчі послуги та Про захист персональних даних.

Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/ фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п.4.10 IV Порядку № 22-1).

Повідомлення про направлення рішення про відмову в призначені пенсії на адресу заявника надсилається органом Пенсійного фонду України на обліку якого знаходиться особа відповідно до місця реєстрації проживання.

Оскільки наразі позивача перебуває на обліку у відповідача -1, і в нього ж знаходиться електронна справа, саме відповідач 1 має зарахувати до страхового стажу позивача спірний період

Згідно ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, суд дійшов висновку про вихід за межі позовних вимог шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу Позивача період роботи з 09.09.1986 по 25.01.1990.

Вимога про зобов`язання відповідачів 1 та 2 зарахувати до страхового стажу Позивача період роботи з 09.09.1986 по 25.01.1990 задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги зобов`язати Відповідача-1 нарахувати та виплатити Позивачу пенсію з дня призначення пенсії з врахуванням період роботи з 09.09.1986 по 25.01.1990, суд зазначає, що дана вимога є передчасною. Даний спір стосується зарахування спірного страхового стажу, а нарахування виплат являється похідною дією відповідача 1 після зарахування такого стажу. Підстав вважати, що відповідачем 1 не буде здійснено нарахування і виплати пенсії із врахуванням спірного періоду, у суду відсутні.

Таким чином, вказана вимога також не підлягає задоволенню.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 1073,60 грн, який підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань солідарно з усіх відповідачів.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 260-236, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 09.09.1986 по 25.01.1990.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 09.09.1986 по 25.01.1990.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 357,86 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області ().

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 357,86 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ().

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 357,86 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області ().

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст. ст. 255, 295 КАС України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня отримання його копії.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. ХИЛЬКО