Справа № 640/18533/20
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 640/18533/20

адміністративне провадження № К/990/30182/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Хохуляка В.В., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.06.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2023 у справі №640/18533/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТТЕК» до Головного управління ДПС у місті Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕСТТЕК» звернулося до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у місті Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: №1713053/39743065 від 08.07.2020 року. №1713048/39743065 від 08.07.2020 року. №1706592/39743065 від 07.07.2020 року, №1706582/39743065 від 07.07.2020 року, №1706583/39743065 від 07.07.2020 року, №1706569/39743065 від 07.07.2020 року, №1706570/39743065 від 07.07.2020 року, №176593/39743065 від 07.07.2020 року, №1713051/39743065 від 08.07.2020 року, №1713046/39743065 від 08.07.2020 року, №1713045/39743065 від 08.07.2020 року, №1713047/39743065 від 08.07.2020 року, №1713049/39743065 від 08.07.2020 року, №1713056/39743065 від 08.07.2020 року, №1713050/39743065 від 08.07.2020 року, №1713052/39743065 від 08.07.2020 року, №1713044/39743065 від 08.07.2020 року, №1713054/39743065 від 08.07.2020 року, №1713055/39743065 від 08.07.2020 року, №1717924/39743065 від 09.07.2020 року, №1717889/39743065 від 09.07.2020 року, №1717901/39743065 від 09.07.2020 року, №1717904/39743065 від 09.07.2020 року, №1717915/39743065 від 09.07.2020 року, №1706567/39743065 від 07.07.2020 року, №1706586/39743065 від 07.07.2020 року, №1706617/39743065 від 07.07.2020 року, №1706607/39743065 від 07.07.2020 року, №1706618/39743065 від 07.07.2020 року, №1706568/39743065 від 07.07.2020 року, №1706620/39743065 від 07.07.2020 року, №1706619/39743065 від 07.07.2020 року, №1706566/39743065 від 07.07.2020 року, №1706575/39743065 від 07.07.2020 року, №1706574/39743065 від 07.07.2020 року, №1706579/39743065 від 07.07.2020 року, №1706576/39743065 від 07.07.2020 року, №1706580/39743065 від 07.07.2020 року, №1706591/39743065 від 07.07.2020 року, №1706585/39743065 від 07.07.2020 року, №1706601/39743065 від 07.07.2020 року, №1706610/39743065 від 07.07.2020 року, №1721242/39743065 від 10.07.2020 року, №1721241/39743065 від 10.07.2020 року, №1721243/39743065 від 10.07.2020 року, №1721240/39743065 від 10.07.2020 року, №1706571/39743065 від 07.07.2020 року, №1717893/39743065 від 09.07.2020 року, №1717905/39743065 від 09.07.2020 року, №1717907/39743065 від 09.07.2020 року, №1717927/39743065 від 09.07.2020 року, №1717928/39743065 від 09.07.2020 року, №1717936/39743065 від 09.07.2020 року, №1717937/39743065 від 09.07.2020 року, №1717885/39743065 від 09.07.2020 року, №1717892/39743065 від 09.07.2020 року, №1717886/39743065 від 09.07.2020 року, №1717898/39743065 від 09.07.2020 року, №1717884/39743065 від 09.07.2020 року, №1717931/39743065 від 09.07.2020 року, №1717935/39743065 від 09.07.2020 року, №1717933/39743065 від 09.07.2020 року, №1717940/39743065 від 09.07.2020 року, №1717888/39743065 від 09.07.2020 року, №1717903/39743065 від 09.07.2020 року, №1706578/39743065 від 07.07.2020 року, №1706573/39743065 від 07.07.2020 року, №1706577/39743065 від 07.07.2020 року, №1706612/39743065 від 07.07.2020 року, №1706616/39743065 від 07.07.2020 року, №1706621/39743065 від 07.07.2020 року, №1706613/39743065 від 07.07.2020 року, №1706611/39743065 від 07.07.2020 року, №1706614/39743065 від 07.07.2020 року, №1706615/39743065 від 07.07.2020 року, №1706608/39743065 від 07.07.2020 року, №1706602/39743065 від 07.07.2020 року, №1706606/39743065 від 07.07.2020 року, №1706581/39743065 від 07.07.2020 року, №1706609/39743065 від 07.07.2020 року, №1706605/39743065 від 07.07.2020 року, №1706603/39743065 від 07.07.2020 року, №1706604/39743065 від 07.07.2020 року, №1706600/39743065 від 07.07.2020 року, №1706597/39743065 від 07.07.2020 року, №1706595/39743065 від 07.07.2020 року, №1706596/39743065 від 07.07.2020 року, №1706590/39743065 від 07.07.2020 року, №1706594/39743065 від 07.07.2020 року, №1706599/39743065 від 07.07.2020 року, №1706598/39743065 від 07.07.2020 року, №1706584/39743065 від 07.07.2020 року, №1706587/39743065 від 07.07.2020 року, №1706589/39743065 від 07.07.2020 року, №1706588/39743065 від 07.07.2020 року, №1717887/39743065 від 09.07.2020 року, №1717891/39743065 від 09.07.2020 року, №1717890/39743065 від 09.07.2020 року, №1717902/39743065 від 09.07.2020 року, №1717919/39743065 від 09.07.2020 року, №1717900/39743065 від 09.07.2020 року, №1717899/39743065 від 09.07.2020 року, №1717911/39743065 від 09.07.2020 року, №1717913/39743065 від 09.07.2020 року, №1717894/39743065 від 09.07.2020 року, №1717910/39743065 від 09.07.2020 року, №1717912/39743065 від 09.07.2020 року, №1717909/39743065 від 09.07.2020 року, №1717921/39743065 від 09.07.2020 року, №1717938/39743065 від 09.07.2020 року, №1717939/39743065 від 09.07.2020 року, №1717934/39743065 від 09.07.2020 року, №1717932/39743065 від 09.07.2020 року, №1717925/39743065 від 09.07.2020 року, №1717930/39743065 від 09.07.2020 року, №1717926/39743065 від 09.07.2020 року, №1717929/39743065 від 09.07.2020 року, №1717920/39743065 від 09.07.2020 року, №1717922/39743065 від 09.07.2020 року, №1717896/39743065 від 09.07.2020 року, №1717914/39743065 від 09.07.2020 року, №1717895/39743065 від 09.07.2020 року, №1717908/39743065 від 09.07.2020 року, №1717923/39743065 від 09.07.2020 року, №1717918/39743065 від 09.07.2020 року, №1717883/39743065 від 09.07.2020 року, №1717897/39743065 від 09.07.2020 року, №1717916/39743065 від 09.07.2020 року, №1717917/39743065 від 09.07.2020 року, №1717906/39743065 від 09.07.2020 року, №1706572/39743065 від 07.07.2020 року; зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні № 33 від 05.05.2020 року. №190 від 15.05.2020 року, №5 від 06.05.2020 року, №20 від 09.05.2020 року, № 21 від 09.05.2020 року, №91 від 15.05.2020 року, №94 від 15.05.2020 року, №7 від 06.05.2020 року, №32 від 08.05.2020 року, №255 від 15.05.2020 року, №249 від 15.05.2020 року, №281 від 15.05.2020 року, №280 від 13.05.2020 року, № 22 від 02.05.2020 року, № 214 від 10.05.2020 року, №284 від 06.05.2020 року, №295 від 06.05.2020 року, №24 від 05.05.2020 року, №1 від 04.05.2020 року. №148 від 12.05.2020 року, №36 від 04.05.2020 року, №135 від 06.05.2020 року, №133 від 07.05.2020 року, №134 від 11.05.2020 року, №232 від 14.05.2020 року, №30 від 01.05.2020 року, №285 від 13.05.2020 року, №93 від 08.05.2020 року, №131 від 13.05.2020 року, №216 від 14.05.2020 року, №146 від 14.05.2020 року, №84 від 14.05.2020 року, №186 від 14.05.2020 року, №188 від 15.05.2020 року, №128 від 15.05.2020 року, №173 від 15.05.2020 року, №222 від 15.05.2020 року, №263 від 15.05.2020 року, №37 від 05.05.2020 року, №35 від 03.05.2020 року, №23 від 08.05.2020 року, №66 від 12.05.2020 року, №46 від 05.05.2020 року, №45 від 13.05.2020 року, №44 від 04.05.2020 року, №255 від 13.05.2020 року, №122 від 15.05.2020 року, №12 від 05.05.2020 року, №41 від 07.05.2020 року, №42 від 08.05.2020 року, №118 від 13.05.2020 року, №119 від 13.05.2020 року, №120 від 15.05.2020 року, №121 від 15.05.2020 року, №3 від 02.05.2020 року, №15 від 05.05.2020 року, №14 від 04.05.2020 року, №13 від 06.05.2020 року, №2 від 01.05.2020 року, №107 від 14.05.2020 року, №125 від 15.05.2020 року, №124 від 14.05.2020 року, №43 від 09.05.2020 року, №11 від 04.05.2020 року, №40 від 07.05.2020 року, №139 від 15.05.2020 року, №144 від 15.05.2020 року, №153 від 15.05.2020 року, №145 від 15.05.2020 року, №104 від 13.05.2020 року, №152 від 13.05.2020 року, №106 від 14.05.2020 року, №103 від 13.05.2020 року, №100 від 13.05.2020 року, №105 від 13.05.2020 року, №147 від 13.05.2020 року, №88 від 08.05.2020 року, №51 від 08.05.2020 року, №57 від 08.05.2020 року, №99 від 09.05.2020 року, №96 від 08.05.2020 року, №58 від 08.05.2020 року, №55 від 08.05.2020 року, №61 від 08.05.2020 року, №63 від 07.05.2020 року, №59 від 07.05.2020 року, №95 від 07.05.2020 року, №56 від 07.05.2020 року, №49 від 05.05.2020 року, №50 від 06.05.2020 року, №53 від 07.05.2020 року, №98 від 07.05.2020 року, №97 від 01.05.2020 року, №4 від 02.05.2020 року, №48 від 04.05.2020 року, №47 від 04.05.2020 року, №25 від 04.05.2020 року, №70 від 03.05.2020 року, №27 від 01.05.2020 року, №195 від 06.05.2020 року, №274 від 11.05.2020 року, №39 від 06.05.2020 року, №71 від 06.05.2020 року, №72 від 08.05.2020 року, №277 від 08.05.2020 року, №75 від 05.05.2020 року, №73 від 08.05.2020 року, №191 від 08.05.2020 року, №74 від 08.05.2020 року, №175 від 12.05.2020 року, №231 від 15.05.2020 року, №192 від 15.05.2020 року, №213 від 14.05.2020 року, №230 від 14.05.2020 року, №171 від 13.05.2020 року, №224 від 13.05.2020 року, №278 від 13.05.2020 року, №201 від 13.05.2020 року, №149 від 12.05.2020 року, №183 від 12.05.2020 року, №137 від 05.05.2020 року, №69 від 11.05.2020 року, №136 від 05.05.2020 року, №77 від 08.05.2020 року, №182 від 12.05.2020 року, №140 від 11.05.2020 року, №60 від 02.05.2020 року, №28 від 06.05.2020 року, №29 від 11.05.2020 року, №54 від 11.05.2020 року, №189 від 07.05.2020 року днем їх фактичного подання.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.06.2022, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2023, позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Головне управління ДПС у місті Києві 01.09.2023 звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України судом встановлено наступне.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Стаття 330 Кодексу адміністративного судочинства України містить вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги.

Так, відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Отже, аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

При поданні касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Відповідно, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України в касаційній скарзі зазначається, в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Таким чином, можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах та у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, залежить виключно від обставин конкретної справи та значення кожної з них для формування єдиної правозастосовчої практики або виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

У касаційній скарзі відповідач визначає підставою касаційного оскарження підпункт а) пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

В обґрунтування даної підстави, скаржник зазначає, що розгляд даної судової справи має важливе значення для контролюючого органу, оскільки предметом є встановлення правомірності прийнятого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної. Підставою прийняття такого рішення стало ненадання платником податку повного пакету копій документів, які повинні підтвердити реальність господарських операцій.

Питання права, яке має фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики означає, що скаржник у своїй касаційній скарзі має поставити на вирішення суду касаційної інстанції проблему, яка, у випадку відкриття касаційного провадження Верховним Судом, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

Однак, сама лише вказівка на те, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу без належного обґрунтування та за відсутності належних та допустимих доказів, не може бути визнана судом підставою для відкриття у малозначних справах та у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження.

Відкриваючи провадження у даній справі, суд першої інстанції відніс таку до категорії справ незначної складності і розглянув справу за правилами спрощеного провадження.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15.01.2020 №460-IX, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Враховуючи те, що скаржником у касаційній скарзі не зазначено передбачених Кодексом адміністративного судочинства України підстав для оскарження судових рішень в касаційному порядку, суд дійшов висновку, що така скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню особі, яка її подала.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи особисто або через представника.

Керуючись пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.06.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2023 у справі №640/18533/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТТЕК» до Головного управління ДПС у місті Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяВ.В. Хохуляк