Справа № 760/19289/21
Суддя: Ішуніна Л. М.
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Отруби В. В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції, Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП НПУ, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департамента патрульної поліції, Управління патрульної поліції в місті Києві, в якому просить: визнати дії інспектора 2 роти 2 батальйону 1 полку УПП у м. Києві ДПП НПУ Матюшенко К. П. протиправними; скасувати постанову серії ГАБ № 125590 від 03 червня 2021 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн та закрити провадження по справі на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 178 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що постановою інспектора 2 роти 2 батальйону 1 полку УПП у м. Києві ДПП НПУ Матюшенко К. П. серії ГАБ № 125590 від 03 червня 2021 року на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 178 КУпАП, а саме за адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, 25, він знаходився в п`яному вигляді, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова), чим ображав людську гідність та громадську мораль.

Позивач зазначає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки вона не відповідає вимогам закону та є необґрунтованою, з огляду на те, що працівниками поліції 03 червня 2021 року було зупинено автомобіль таксі Болт, у зв`язку з несправністю правого габарита, в якому він знаходився в якості пасажаира на задньому сидінні. Після перевірки документів водія таксі, інспектори почали вимагати в нього пред`явлення документів та провели його поверхневий огляд, після чого, його було затримано, доставлено до відділу поліції та складено постанову про адміністративне правопорушення. Водночас, він не перебував у стані алкогольного сп`яніння та їхав в таксі, а не знаходився в громадському місці як стверджував інспектор поліції. Крім того, йому не було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння, тобто висновку про стан його сп`яніння грунтується на припущеннях інспектора поліції та без підтвердження відповідними доказами.

Також, поверхневий огляд був проведений без повідомлення підстав для такого огляду, а спеціальний засіб - кайданки застосований без наявності на те підстав, визначених законом.

Окрім цього, працівниками поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення та затримання, йому не було роз`яснено право на захист, не було здійснено будь-якої підготовки до розгляду справи, зокрема, не вирішено клопотання, не заслухано осіб, які беруть участь у розгляді справи, а також відповідачем не було надано під час розгляду справи та складання постанови жодних належних та допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 178 КУпАП, тому звернувся до суду з указаним позовом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 липня 2021 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 28 липня 2021 року вищевказану позовну заву було залишено без руху.

На виконання зазначеної ухвали 04 жовтня 2021 року позивачем надано до суду квитанцію про сплату судового збору, а також визначено коло учасників відповідно до норм чинного законодавства.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін за вищевказаним позовом.

Відповідно до статей 162, 163 КАС України відповідачу був наданий строк для надання суду відзиву на позовну заяву, а позивачу - для надання відповіді на відзив.

26 січня 2021 року відповідачем - представником Департаменту патрульної поліції подано до суду відзив, в якому він заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що твердження позивача, викладені у позові є хибними, а позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, оскільки оскаржувана постанова винесена у межах повноважень інспекторів патрульної поліції в порядку та у спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, тому просив відмовити в задоволенні позову.

10 лютого 2022 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача, в якому останній зазначає, що доводи, викладені у відзиві відповідача є констатацією ним нормативно-правових актів, що регулюють порядок діяльності поліції та загальні норми КУпАП, а також вказує на обставини аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. З огляду на викладене, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП НПУ у визначений судом строк не скористався своїм правом на подання відзиву, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами відповідно до частини шостої статті 162 КАС України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, особи, які беруть участь у справі не викликались та відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом установлено, що відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 125590 від 03 червня 2021 року, позивач ОСОБА_1 03 червня 2021 року о 02-00 год., за адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, 25, знаходився в п`яному вигляді, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова), чим ображав людську гідність та громадську мораль, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 178 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн.

Вбачається, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 125590 від 03 червня 2021 року складена інспектором 2 роти 2 батальйону 1 полку Управління патрульної поліції в м. Києві Матюшенко К. П.

Частиною першою статті 178 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, що тягне за собою попередження або накладення штрафу від одного до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у розпиванні спиртних напоїв у громадських місцях і появі в громадських місцях у п`яному вигляді.

Об`єктивна сторона діяння розпивання спиртних напоїв у громадських місцях полягає виключно в активних діях з вживання спиртних напоїв. Протиправним є розпивання будь-яких спиртних напоїв горілки, коньяку, вин, самогону чи інших алкогольних напоїв домашнього виготовлення. Іншим видом дій, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, є поява в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, під якою необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми; коли порушник має непристойний зовнішній вигляд; через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування; п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані).

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі прямого або непрямого умислу.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна чи відкрита для населення вільно або за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, у тому числі під`їзди будівель і споруд, а також підземні переходи, стадіони, паркінги.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За змістом статей 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Разом з тим, позивач заперечує вчинення ним адміністративного правопорушення та зазначає, що він не перебував у п`яному вигляді в громадському місці, оскільки на момент звернення до нього поліцейських з вимогою пред`явити документи перебував у таксі, та не був у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, тобто повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року по справі №201/12431/16-а, від 23 жовтня 2018 року по справі № 743/1128/17, від 15 листопада 2018 року по справі № 524/5536/17.

Однак, відповідачем не виконано обов`язку щодо збирання належних та допустимих доказів, що встановлюють вчинення позивачем адміністративного правопорушення, винність позивача в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суду надано не було.

Тобто, з матеріалів справи вбачається, що будь-яких доказів, які свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 178 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано. Оскаржувана постанова серії ГАБ № 125590 від 03 червня 2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить жодних посилань на будь-які докази вчинення позивачем правопорушення.

Так, Верховним Судом в постанові від 06 березня 2019 року у справі № 213/1426/17(2-а/213/39/17), зазначено, що адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 178 КУпАП наступає у випадку не просто перебування особи в п`яному вигляді, а коли особа, яка перебуває у такому стані, своєю поведінкою чи зовнішнім виглядом ображає людську гідність і громадську мораль. Виявлення у правопорушників ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння може бути підтверджено спеціальним дослідженням із застосуванням відповідного обладнання або оглядом лікаря.

Проте, інспектором патрульної поліції в оскаржуваній постанові не деталізовано того, якою саме поведінкою позивача чи його зовнішнім виглядом ображалася людська гідність і громадська мораль.

Також, не надано доказів, які б підтверджували перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, з доданого позивачем відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції неможливо встановити об`єктивну сторону згаданого вище правопорушення, оскільки відеозйомка розпочинається з моменту проведення працівниками поліції поверхневого огляду позивача, констатації факту вчинення правопорушення останнім, його затримання та доставлення до відділу поліції.

Таким чином, будь-яких доказів появи позивача в громадському місці саме у п`яному вигляді, матеріали справи не містять.

Водночас, суд звертає увагу, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Така правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Згідно із частиною третьою статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне скасувати постанову серії ГАБ № 125590 від 03 червня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі закрити.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку з задоволенням позову та відповідно до вищенаведених норм чинного законодавства, на користь позивача підлягають відшкодуванню понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 454 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 5-7, 9, 72, 77, 90, 229, 241-247, 250, 256, 262, 286, 293, 295 КАС України

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 125590 від 03 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судовий збір у розмірі 454 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідачі:

- Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3;

- Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП НПУ, місцезнаходження: 03151, м. Київ, вулю Народного Ополчення, 9.

Суддя Л. М. Ішуніна