Справа № 420/10696/21
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області), в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області, оформлені листами №4989-4428/К-02/8-1500/21 від 01.04.2021 р. та №7222-7157/К-02/8-1500/21 від 05.05.2021 р. щодо зменшення під час перерахунку ОСОБА_1 основного розміру пенсії з 80 до 60 відсотків від суми заробітку, що враховується для перерахунку пенсії на підставі довідки військової прокуратури Південного регіону України № 18-259вих.-16 від 14.12.216р. та обмеження розміру перерахованої пенсії максимальним розміром;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 з розрахунку 80 % від суми місячної заробітної плати, яка визначена у довідці прокуратури Південного регіону України №18-259вих-16 від 14.12.2016р. про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, без обмеження розміру перерахованої пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат;

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області щодо невиплати ОСОБА_1 нарахованої пенсії за період з 13.12.2019р. по 31.03.2021р. в сумі 47117,23 грн.;

- стягнути з ГУ ПФУ в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті пенсії за період з 13.12.2019р. по 31.03.2021р. в сумі 47117,23 грн.;

- звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з ГУ ПФУ в Одеській області на користь ОСОБА_1 заборгованості по виплаті пенсії за період з 13.12.2019р. по 31.03.2021р. в сумі 47117,23 грн. - у межах суми стягнення за один місяць.

Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу з 21.12.2010р. призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ у розмірі 80 % від заробітної плати працюючого на посаді прокурора району без обмеження її граничного розміру. У квітні 2021 р. відповідач всупереч приписам ст. 22 Конституції України суттєво звузив зміст та обсяг прав і свобод позивача, зменшивши розмір раніше призначеної пенсії з 80 % на 60 % від заробітної плати з обмеженням її розміру. Так, позивач 20.04.2021р. звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про надання копії рішення про здійснення перерахунку його пенсії на виконання рішення суду у справі № 420/2306/20 з зазначенням відповідних складових перерахунку, в т.ч. застосованих відсотків, проте отримав відмову у здійсненні перерахунку пенсії у розмірі 80%.

Ухвалою від 29.06.2021р. відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (ст. 262 КАС України); встановлено, що справа буде розглянута судом на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

Ухвалою суду від 28.08.2021р. залучено до участі у справі в якості другого відповідача Пенсійний фонд України; призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії проведення підготовчого засідання; призначено підготовче засідання по справі на 23.09.2021 р.

Ухвалою суду від 23.09.2021 р., яка занесена до протоколу засідання, відкладено підготовче засідання на 13.10.2021р.

Ухвалою суду від 13.10.2021р., яка занесена до протоколу засідання, підготовче провадження в адміністративній справі закрито; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 02.11.2021 р.

Від ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву (вх. .№ ЕП/25059/21 від 16.09.2021р.), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що рішеннями судів у справі № 420/2306/20 не зобов`язано відповідача проводити перерахунок та виплату пенсії, виходячи з розрахунку 80 % від суми місячної заробітної плати за відповідною довідкою Військової прокуратури Південного регіону України № 18-259 вих-16 від 14.12.2016р. без обмеження її максимальним розміром, тому у ГУ ПФУ в Одеській області відсутні підстави для такого нарахування. Відповідно до приписів ч.2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-УІІ в редакції від 28.11.2019р. та абз. 16 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789 у редакції від 25.09.2019р. визначено, що пенсія за такими законами призначається у розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються усі види оплати праці, з якої було сплачено внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Таким чином, у здійсненні перерахунку пенсії позивача з 13.12.2019р. при розрахунку розміру пенсії застосуванню підлягатимуть норми закону, що чинні на момент здійснення такого перерахунку, тобто перерахунок має бути здійснено, виходячи з розрахунку 60 % від суми місячної заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене, пенсія обчислена, перерахована та виплачується відповідно до норм чинного пенсійного законодавства.

Ухвалою від 03.11.2021 року зупинено провадження по справі №420/10696/21 до набрання законної сили рішенням Верховного Суду по справі №580/5962/20.

Ухвалою від 04.09.2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, поновлено провадження по справі №420/10696/21.

Ухвалою від 04.09.2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, вирішено розгляд справи продовжити в порядку письмового провадження.

За приписами ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ у розмірі 80 % від заробітної плати працюючого на посаді прокурора району без обмеження її граничного розміру.

15.03.2017 р. позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії. До заяви позивачем надано довідку Військової прокуратури Південного регіону України № 18-259вих16 від 14.12.2016 р., згідно якої розмір заробітної плати (грошового забезпечення) для визначення розміру пенсії становить 21719,71 грн.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси №835799 від 22.03.2017 року позивачу відмовлено в перерахунку пенсії з підстав скасування п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213, а також скасування Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24.12.2015 року з 01.06.2015 року норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

03 лютого 2020 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII (в редакції, яка діяла на час призначення позивачу пенсії) на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №18-259вих-16 від 14.12.2016 року.

Рішенням відділу з питань перерахунку пенсій №13 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №835799 від 04 лютого 2020 року позивачу відмовлено у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугою років з підстав набрання чинності з 01.01.2015 року Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів» від 28.12.2014 року №76-VII, яким змінено частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХП та зазначено, що умови та порядок перерахунку та призначення пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Також в рішенні зазначено, що частиною 20 статі 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII, що набрав чинності з 15.07.2015 року, визначено, що умови та порядок перерахунку та призначення пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 року у справі №420/2306/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень про відмову у перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси (наразі реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області) №835799 від 22.03.2017 року про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі заяви №1767 від 15.03.2017 року, довідки військової прокуратури Південного регіону України №18-259 вих-16 від 14.12.2016 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 за вислугу років на підставі заяви №1767 від 15.03.2017 року, довідки військової прокуратури Південного регіону України №18-259 вих-16 від 14.12.2016 року та відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати, без обмеження її граничного розміру з 01.04.2017 року з урахуванням раніше проведених виплат.

Визнано протиправним та скасовано рішення відділу з питань перерахунку пенсій №13 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №835799 від 04.02.2020 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви №923 від 03.02.2020 року, довідки військової прокуратури Південного регіону України №18-259вих-16 від 14.12.2016 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 за вислугу років на підставі заяви №923 від 03.02.2020 року, довідки військової прокуратури Південного регіону України №18-259 вих-16 від 14.12.2016 року та відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати, без обмеження її граничного розміру з 13.12.2019 року з урахуванням раніше проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2021 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року задоволено частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень про відмову у перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії скасовано та прийнято нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення відділу з питань перерахунку пенсій №13 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №835799 від 04.02.2020 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки військової прокуратури Південного регіону України №18-259вих-16 від 14.12.2016 року

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі довідки військової прокуратури Південного регіону України №18-259вих-16 від 14.12.2016 року та відповідно до статті ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII, з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

20.04.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в

Одеській області із заявою про проведення перерахунку пенсії згідно Закону України

«Про прокуратуру» на підставі довідки Військової прокуратури Південного регіону

України № 18-259вих-16 від 14.12.2016р. з урахуванням вищевказаних судових рішень.

ЛистомГУ ПФУ в Одеській області №7222-7157/К-02/8-1500/21 від 05.05.2021р. повідомлено позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії у розмірі 80% та зазначено, що рішеннями судів у справі №420/2306/20 не зобов`язано пенсійний орган проводити перерахунок пенсії при збільшенні заробітної плати, виходячи з розрахунку 80 % від заробітної плати та без обмеження її максимальним розміром.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки право на перерахунок пенсії в розмірі 80% від заробітної плати виникло у нього на момент призначення пенсії за вислугу років, а тому стверджує, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на час призначення йому такої пенсії, тобто 80% від місячної заробітної плати, без обмеження граничного розміру такої пенсії, оскільки він не підпадає під дію ч.15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру».

Вважаючи дії щодо зменшення відсотку та застосування обмеження максимального розміру пенсії під час проведення перерахунку пенсії протиправними, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Дана справа була зупинена до набрання законної сили рішенням Верховного Суду по справі №580/5962/20, касаційне провадження по якій було відкрито для вирішення спірних питань щодо розміру відсотку, який підлягає застосуванню при перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури відповідно до Закону №1789-ХІІ, а також застосування при перерахунку такої пенсії обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За приписами ч.5 ст.242 КАС України при вирішенні спірних правовідносин по даній справі суд враховує правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21.12.2021 у справі №580/5962/20, які полягають у наступному.

Статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (далі Закон України №1789-ХІІ) у редакції, чинній до 01.10.2011, було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI у статтю 50-1 Закону України № 1789-ХІІ внесено зміни, відповідно до яких пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 № 1166-VII у статті 50-1 Закону України №1789-ХІІ у частинах другій і п`ятій цифри « 80» замінено цифрами « 70».

Законом України від 28.12.2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» у статті 50-1 Закону України №1789-ХІІ у частинах другій та п`ятій цифри « 70» замінено цифрами « 60».

За правилами частини вісімнадцятої цієї статті (у редакції, чинній до 01.01.2015) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. З 01.01.2015 року умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України.

Водночас 15.07.2015 року набрав чинності Закон України №1697-VII, відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності таким Законом, зокрема, Закон України № 1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015.

З набранням чинності Законом України №1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно з частиною двадцятою вказаної статті призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою вказаної статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності такою нормою. Тобто до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 №1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 №6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання таким актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності вказаним законом або іншим нормативно-правовим актом.

Враховуючи викладене, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом України №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми вказаного Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон України №1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону України №1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами.

Такий правовий висновок узгоджується з покладеним в основу Закону України №1697-VII принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів.

Таким чином, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Законом України №1697-VII порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до вказаного Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону України №1789-XII.

У рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 №5-р/2018 зазначено, що положення частини першої статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності.

Суд вважає, що гарантією належного пенсійного забезпечення працівників прокуратури є право на безумовний перерахунок розміру пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Таке право за своєю суттю направлене на збільшення розміру виплачуваної працівнику прокуратури пенсії, а гарантія дотримання конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо недопущення зменшення такого розміру у випадку перерахунку пенсії, має бути забезпечена виплатою пенсії в раніше встановленому розмірі.

Крім того, Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.12.2021 у справі №580/5962/20 відступив від висновку, викладеного, зокрема, у постанові Верховного Суду від 10.09.2021 у справі №580/5238/20 у подібних правовідносинах, та сформував правовий висновок, відповідно до якого до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом України №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми вказаного Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

При цьому, на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії стаття 50-1 Закону України №1789-ХІІ відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України №1697-VII у частині перерахунку пенсії втратила чинність.

Таким чином, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону України №1697-VII, в силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

Також Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.12.2021 року у справі №580/5962/20 зазначив, що за змістом статті 2 Закону України №3668-VI (який набрав чинності 01.10.2011) максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Таким Законом внесено зміни до статті 50-1 Закону України №1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції.

При цьому, абзацом першим пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим вказаним Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності зазначеним Законом.

Абзацом другим вказаного пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності зазначеним Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений зазначеним Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.

Водночас, положення пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону України № 3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності вказаним Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.

Закон України №1789-ХІІ втратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом України №1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, з моменту набрання чинності Законом України №1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами вказаного Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.

З огляду на викладене, Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.12.2021 року у справі №580/5962/20 відступив від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі №589/3997/16-а у подібних правовідносинах та сформував правовий висновок, відповідно до якого пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності вказаним Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України №3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності вказаним Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону України №1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України №1697-VII.

Як встановлено судом, внаслідок перерахунку пенсії позивача її розмір перевищив максимальний.

З огляду на викладене, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України №1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Отже, застосовуючи правові висновки Верховного суду щодо спірних правовідносин, суд в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльністі ГУ ПФУ в Одеській області щодо невиплати ОСОБА_1 нарахованої пенсії за період з 13.12.2019р. по 31.03.2021р. в сумі 47117,23 грн. та стягнення з ГУ ПФУ в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті пенсії за період з 13.12.2019р. по 31.03.2021р. в сумі 47117,23 грн, суд зазначає наступне.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 року, з урахуванням Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2021 року у справі №420/2306/20, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі довідки військової прокуратури Південного регіону України №18-259вих-16 від 14.12.2016 року та відповідно до статті ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII, з урахуванням раніше проведених виплат.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом зазначив про протиправну бездіяльність відповідача щодо невиплати нарахованої пенсії за період 13.12.2019р. по 31.03.2021р. в сумі 47117,23 грн.

При прийнятті рішення суд враховує правовому позицію, викладену у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2020 року, яка залишена без змін Верховним Судом, відповідно до якої, питання про виконання судових рішень у справі №420/2807/19 не може розглядатись як новий публічно-правовий спір. Колегія суддів зауважила, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні за новим позовом розгляду не підлягають. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Оскільки суд вирішив спірні правовідносини по суті у справі №420/2306/20, перевірка та контроль суду за виконанням боржника своїх повноважень повинні перевірятися у порядку встановленому розлідом IV КАС України щодо питань пов`язаних з виконанням рішень суду.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що зазначені позовні вимови в даній справі є такими, що вирішені рішенням суду, яке набрало законної сили, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення.

Частиною 1 ст.72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст.73,74,75,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням встановлених фактів суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи висновок суду про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати зі сплати судового збору стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ), Пенсійного фонду України (01601, м. Київ-14, вул. Бастіонна, 9; ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.

.