Справа № 420/21628/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
13 вересня 2023 року м. Одеса
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувана бездіяльність відповідачів є протиправною.
До позовної заяви представником позивача додано заяву про поновлення строку звернення до суду.
Ухвалою від 31 серпня 2023 року причини наведені у заяві про поновлення строку звернення до суду визнані неповажними та позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку, з обґрунтуванням поважності причин пропуску.
На обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду із вказаним адміністративним позовом представник позивача зазначив, що право пенсіонера на отримання пенсії в розмірі, який пов`язаний зі зміною прожиткового мінімуму відповідного року безпосередньо впливає на виникнення обов`язків суб`єктів владних повноважень провести відповідний перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення пенсіонера на відповідний рік, а в разі невиконання цього обов`язку повідомити пенсіонера про підстави невиконання цього обов`язку. Це твердження ґрунтується на Конституційному принципі права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Таким чином, на думку представника, оскільки держава відповідає перед людиною за свою діяльність, невиконання цього конституційного обов`язку в поєднанні з відсутністю обмеження строків звернення пенсіонера до суду за захистом свого порушеного права ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» надає підстави вважати поважною причину пропуску строку, встановленого ст.122 КАС України та можливістю звернення до суду з проханням поновити цей строк.
Крім того, відсутні будь-які докази сповіщення позивача щодо невиконання конституційних принципів, невиконання рішення суду щодо перерахунку грошового забезпечення у зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму, позивач також вважає, що ці обставини свідчать про поважність пропуску строку звернення до суду.
Представник позивача зазначає, що позивач дізнався про порушення своїх прав відповідачем з моменту отримання відповіді відповідача у видачі довідки для перерахунку пенсії.
Також представник позивача посилається на постанову Верховного Суду від 06 грудня 2022 року у справі № 711/8648/17, в який суд дійшов висновку, що право позивача щодо перерахунку пенсії є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком у силу вимог частини 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ, на постанову Верховного Суду від 20.07.2023 року по справі № 420/8355/22, в який суд зазначив, що право на соціальний захист відноситься до основоположних праві і свобод і їх обмеження не допускається, обмеження права пенсіонера на отримання належної йому пенсії певними строками є неприпустимим.
Окрім цього, в поданій заяві представник позивача наводить правові позиції Європейського Суду з прав людини щодо належного урядування, верховенства права, якості закону та правові висновки Верховного Суду щодо пенсійного забезпечення, на ухвали Верховного Суду щодо відмови у відкритті касаційного провадження, на судову практику судів апеляційної інстанції.
Підсумовуючи викладене, представник позивача зазначає, що вищезазначені обставини свідчать про поважність пропуску строку, та просить прийняти до уваги наявність збройної агресії проти України агресора рф та поновити строк звернення до суду.
Розглянувши наведені підстави для поновлення строку звернення до суду, суд зазначає таке.
Так, як вже зазначалось в ухвалі про залишення позовної заяви без руху предметом розгляду даної справи є фактично відмова відповідача у виготовленні та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021 для перерахунку його пенсії.
Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.
Отже, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Як наслідок, саме з цією датою пов`язується визначення Кабінетом Міністрів України умов та розмірів перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій позивач повинен був дізнався про порушення свого права на перерахунок пенсії, в тому числі і відсутності сформованої довідки, як складової в алгоритмі згаданого перерахунку, 1 січня відповідного року.».
Викладений висновок Верховного Суду з питання обрахунку строку звернення до суду у подібних спірних правовідносинах залишається актуальний на теперішній час, а тому має бути враховано судом.
Тобто, в даному випадку строк звернення до суду обчислюється з дня отримання позивачем першої пенсійної виплати після 01.02.2021 року, саме з цієї дати позивач мав дізнатися, що розмір пенсії через зміну грошового забезпечення військовослужбовців,у разі зміни прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не змінився.
З позовної заяви вбачається, що спір стосується наявності підстав для виготовлення та подання до пенсійного органу довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2021 року, однак до суду із цим позовом позивач звернувся 18.08.2023 року, тобто з пропуском строку визначеного КАС України.
Суд зазначає, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
У свою чергу суд звертає увагу та враховує, що позивач не наводить причини, які б стосувалися безпосередньо позивача, які заважали саме позивачу своєчасно звернутися до суду із цим позовом.
Стосовно посилання представника позивача на правові висновки, викладені у інших постановах Верховного Суду суд зазначає таке.
Частиною 5 ст. 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Оскільки спірні правовідносини не можуть бути тотожними, зміст вказаної норми свідчить про те, що спірні правовідносини повинні бути подібними.
Суд зазначає, що висновок щодо застосування якої норми права викладено у постанові, а також обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах мають бути подібними.
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи.
Разом з тим, дослідивши зміст постанови Верховного Суду від 06 грудня 2022 року по справі № 711/8648/17 суд зазначає, що ці правовідносин не є подібними до спірних правовідносин, а саме: різний суб`єктний склад, різні підстави виникнення спору, час та місце виникнення правовідносин тощо.
Так само й по справі № 420/8355/22, правовідносини не є подібними до спірних правовідносин, а саме: різний суб`єктний склад учасників справи, у справі № 420/8355/22 відповідачем є територіальний орган Пенсійного фонду України а у цій справі територіальний центр комплексування та соціальної підтримки; різні предмету спору та підстави виникнення правовідносин.
Тому, висновки викладені у наведених представником позивача постановах Верховного Суду не є релевантними до спірних правовідносин.
Щодо посилання представника позивача на ухвали Верховного Суду про відмову у відкритті касаційного провадження, із зауваженням, що Верховний Суд у постанові від 02.08.2022 року у справі № 440/6017/21 сформулював правову позицію у питанні підстав для видачі суб`єктом владних повноважень довідки про грошове забезпечення військовослужбовців для перерахунку пенсії у зв`язку з щорічною зміною розміру прожиткового мінімуму, суд зазначає, що прийняття постанови Верховного Суду від 22 жовтня 2022 року по справі № 826/6453/18, в якій викладені правові висновки з подібних спірних правовідносин по суті їх розгляду, і наявність ухвалених судових рішень з урахуванням цих правових висновків, не впливає на строк звернення до суду з позовами стосовно подібних правовідносин.
При цьому суд звертає, що з ухвалення постанови Верховного Суду від 22 жовтня 2022 року по справі № 826/6453/18 також пройшло десять місяців, і чому у цей період позивач не міг звернутися до суду, позивач також не зазначає.
Таким чином, позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду із позовною заявою, встановлений ст. 122 КАС України, а вказані у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду доводи не спростовують факт пропуску строку та не підтверджують поважність пропуску такого строку.
Суд звертає увагу, що у заяві про поновлення пропущеного процесуального строку від 05.09.2023 представник позивача взагалі не навів обставини в розумінні КАС України, а лише висновки Верховного Суду, національного законодавства та ЄСПЛ, що не є підставами для поновлення строку звернення до суду безпосередньо позивачу.
Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення позивачем дій направлених на подачу позову до суду.
Позивач на підтвердження зазначених обставин належних та відповідних доказів не надав.
Щодо, посилання позивача на наявність збройної агресії проти України агресора російської федерації, суд зазначає, що позивачем оскаржуються дії щодо надання довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021 року, яка мала бути видана не пізніше 01.02.2021 року, в той час як воєнний стан був ведений в Україні з 24 лютого 2022 року.
Також представником позивача не наводяться конкретні підстави, пов`язані з веденням воєнного стану, які йому перешкоджали вчасно звернутися до суду.
У свою чергу суд звертає увагу, що сам факт введення воєнного стану не може вважатись поважною причиною для поновлення строку звернення до суду. Вказані висновки викладенні у постанові Верховного Суду від 29.09.2022 у справі №500/1912/22.
Таким чином, позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду із позовною заявою, встановлений ст. 122 КАС України, а вказані у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду доводи не спростовують факт пропуску строку та не підтверджують поважність пропуску такого строку.
Згідно з п. 1 та п.9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк та у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу. Відповідно до частини шостої статті 169 КАС України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.
За таких обставин, суд доходить висновку, що позовна заява про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - належить поверненню заявнику.
Згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Враховуючи викладене, позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,має бути повернута позивачу.
Також суд роз`яснює, що повернення позовної заяви не позбавляє позивача на повторне звернення до суду, у встановленому законом порядку.
З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 124, 126, 160,169,256,293,295, 297 КАС України, суддя
Ухвалу про повернення позовної заяви невідкладно надіслати позивачу.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст.ст.293,295,297 КАС України, з урахуванням пп. 15.5 п. 15 ч.1 Перехідних положень КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко