Справа № 127/26472/23
Суддя: Михайленко А. В.
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/210/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2023 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Михайленка А.В.,

при секретарі Решкатюк Л.О.,

за участю:

представника відповідача Цубера М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Бігунець Ірини Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАІ № 7537857 від 16.08.2023 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

29.08.2023 адвокат Бігунець І.М. звернулась до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАІ № 7537857 від 16.08.2023 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Позов мотивовано тим, що 16.08.2023, інспектором УПП у Вінницькій області було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

На думку позивача та адвоката, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, є незаконним, а постанова серії ЕАІ № 7537857 від 16.08.2023 підлягає скасуванню, оскільки вказаного правопорушення він не вчиняв. Враховуючи вищевикладене, адвокат Бігунець І.М. просила скасувати вищевказану постанову, закрити провадження у справі та покласти судові витрати на відповідача.

Ухвалою суду від 30.08.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

08.09.2023 на адресу суду надійшов відзив з додатками та відеозаписом, поданий представником відповідача Цубера М.М.

Адвокат Бігунець І.М. та позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином.

Представник відповідача Цубер М.М. в судовому засіданні заперечував щодо скасування постанови, оскільки дії працівників поліції у вказаній ситуації є законними.

Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, відзив на позовну заяву, суд прийшов наступного висновку.

Відповідно до постанови ЕАІ № 7537857 від 16.08.2023, винесеної інспектором 1 батальйону 3 роти УПП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Кутяшевим І.С., позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн.

Згідно обставин справи, 16.08.2023 по вул. Івана Богуна, 2 в м. Вінниця, «Екіпажем Юнкер-101» по лінії «102» надійшов виклик про порушення ПДР України, а саме припаркований на тротуарі автомобіль суттєво перешкоджав руху пішоходів. Прибувши на виклик, працівниками поліції було виявлено транспортний засіб ЗАЗ 110557 д.н.з. НОМЕР_1 , який був запаркований із порушенням ПДР, чим порушив вимоги п.15.10 д ПДР України, відповідальність за яке, передбачена за ч.1 ст.122 КУпАП. Крім того, в ході перевірки документів було виявлено, що вказаний автомобіль перебуває у розшуку (ініціатор виконавча служба).

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до п.2 розділу 4 інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015р. №1395, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Також, ч. 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правилами Дорожнього Руху ( ПДР ) України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, міліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС ) визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Адвокатом Бігунець І.М. у позові зазначено, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП, так як його зупинка була з дотриманням ПДР України та залишалось більше 2-х метрів для руху пішоходів..

Проте, вказаний факт повністю спростовується електронними доказами, поданим разом з матеріалами відзиву, представником відповідача Цубером М.М.

На фотокопіях зафіксовано транспортний засіб позивача, який знаходиться посередині тротуару, та створює перешкоду для руху пішоходів.

На відеозаписі зафіксовано розгляд адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 . Так на вказаному відеозаписі було роз`яснено позивачу, що його зупинка не відповідає вимогам ПДР України, повідомлено, що вказаний транспортний засіб перебуває у розшуку державною виконавчою службою та роз`яснено порядок подальших дій позивача для повернення автомобіля з спеціального майданчику, складено акт про евакуацію транспортного засобу, а також повідомлено про складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Варто зауважити, що на вказаному відеозаписі, при спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_1 будь-яких заперечень щодо винесення постанови або зауважень щодо дій поліцейських не висловлював, клопотань не заявляв, з постановою погодився.

У даному випадку суд приймає у якості належних та допустимих доказів відео файли з фіксацією, оскільки відеозапис здійснено безперервно, зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення та пояснення ОСОБА_1 .

Згідно Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1102, тимчасове затримання транспортного засобу проводиться поліцейським у разі наявності в нього підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою - четвертою, шостою і сьомою статті 121, статтею 121-3, частинами третьою, п`ятою - сьомою статті 122 (у частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою - четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тимчасове затримання транспортного засобу здійснюється також у разі виявлення транспортного засобу боржника, оголошеного в розшук відповідно до статті 36 Закону України Про виконавче провадження.

Враховуючи, що в матеріалах справи міститься підтвердження про розшук вказаного транспортного засобу державною виконавчою службою, суд вважає правомірними дії працівників поліції щодо затримання автомобіля ЗАЗ 110557.

Суд звертає увагу на те, згідно з сталою практикою ЄСПЛ, незгода позивача з поставленим йому в провину порушенням ПДР України не звільняє його від обов`язку виконувати вимоги правил дорожнього руху.

Так у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що 16.08.2023 на момент розгляду справи відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, дії працівників поліції відповідали вимогам Правил дорожнього руху України, Кодексу адміністративного України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, а адміністративне стягнення було накладено правомірно.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення ЕАІ № 7537857 від 16.08.2023, якою на позивача накладено штраф у розмірі 680 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.3 ст.122 КУпАП є законною та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.126, 245, 251, 252, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.9, 12, 73-77, 90, 229, 242, 244-246, 262, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Бігунець Ірини Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАІ № 7537857 від 16.08.2023 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя