Справа № 480/5890/22
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2023-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 480/5890/22

адміністративне провадження № К/990/29753/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Голд-Петролеум» на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 30.01.2023 про залишення позовної заяви без розгляду та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2023 у справі №480/5890/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Голд-Петролеум» до Головного управління ДПС у Чернігівській області, Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Голд-Петролеум» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06.04.2021 №06, 1235/25010705.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 30.01.2023, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2023, позовну заяву залишено без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом, оскільки останнім не наведено поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Голд-Петролеум» на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 30.01.2023 про залишення позовної заяви без розгляду та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2023 у справі №480/5890/22.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 2 статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини 1 статті 294 цього Кодексу (а саме: повернення заяви позивачеві (заявникові); відмови у відкритті провадження у справі; відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності; залишення позову (заяви) без розгляду; закриття провадження у справі; відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження), після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах 2 і 3 статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Проте скаржником вказано підставою касаційного оскарження пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, яким передбачено підставою касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом, неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Отже, скаржником невірно вказано підставу касаційного оскарження.

Скаржником зазначено, що судами неправильно застосовано положення пунктів 1, 2 статті 122 КАС України, не враховано правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 23.09.2021 у справі №640/11650/21 щодо того, що у перехідний період для забезпечення реалізації права особи на звернення до суду у вказаних умовах їй має бути забезпечений певний розумний строк, достатній для формулювання правової позиції і вчинення дій з підготовки відповідного позову та його подання до суду.

Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що КАС України передбачено, що розумний строк - це найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах (пункт 11 частини 1 статті 4 КАС України). За приписами статті 119 КАС України, строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства, у процесуальному законодавстві поняття «розумний строк» застосовується у розумінні найкоротшого із строків. Нова позиція Верховного Суду відносно строків звернення за оскарженням була викладена у січні 2022 року, а позивач звернувся до суду по справі №480/5890/20 у вересні 2022 року, тобто через понад вісім місяців. Таким чином, строк, який сплинув після зміни судової практики і до моменту звернення до суду з позовом ТОВ «Голд-Петролеум» становить вісім місяців і не є «розумним строком» для складання та подання повторного позову, що дає підстави для висновку, що позивачем було допущено необґрунтовані зволікання при зверненні до суду з повторним позовом про скасування податкових повідомлень-рішень, які вже були предметом оскарження у іншій справі, але з інших мотивів. Судами враховано правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 22.06.2021 у справі №120/5780/20-а, зауважено, що що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики та інших обставин. Не реалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача та за умови виявлення позивачем належної активності та небайдужості, існувала об`єктивна можливість реалізувати своє право на оскарження рішень відповідача у встановлений законом строк.

Доводи касаційної скарги не спростовують таких висновків судів попередніх інстанцій та не обґрунтовують, в чому полягало неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, в чому помилковість врахування вищенаведеної практики Верховного Суду.

Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Голд-Петролеум» на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 30.01.2023 про залишення позовної заяви без розгляду та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2023 у справі №480/5890/22 повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяІ.А. Васильєва