Справа № 460/18946/23
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 вересня 2023 року м. Рівне №460/18946/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доУправління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції
про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про закінчення виконавчого провадження від 06.06.2023 ВП № 69169749.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що на примусовому виконанні у відповідача в межах виконавчого провадження №69169749 перебував виконавчий лист №460/2033/20, виданий Рівненським окружним адміністративним судом 05.05.2022, про зобов`язання ГУ ПФУ нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 доплату до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 796-XII від 28.02.1991, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет України на відповідний рік). Однак фактично рішення суду у справі №460/95/21 не виконане. Вважає постанову про закінчення виконавчого провадження необґрунтованою, безпідставною і протиправною, а тому просив її скасувати в судовому порядку та позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 11.08.2023 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 05.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та у порядку статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) призначено судове засідання на 13.09.2023.

Ухвалою суду від 13.09.2023 вирішено розгляд справи № 460/18946/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 06.06.2023 - провести у письмовому провадженні.

14.09.2023 відповідачем подано відзиві на позовну заяву, який мотивований тим, що постанова про закінчення виконавчого провадження прийнята в порядку, на підставі та на виконання норм Закону України "Про виконавче провадження". Зазначено, що 22.05.2023 у відповідь на вимогу державного виконавця, листом №1700-0902-8/45783 ГУ ПФУ в Рівненській області повідомило про нарахування доплати ОСОБА_1 та здійснення перерахунку пенсії із застосуванням двох мінімальних заробітних плат на відповідний рік. Таким чином, рішення фактично виконано в повному обсязі. З наведених підстав, просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Враховуючи проведення судового засідання у письмовому провадженні, відповідно до положень частини четвертої статті 229 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши позовну заяву та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

На виконанні у Відділі примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебував виконавчий лист, виданий 05.05.2022 Рівненським окружним адміністративним судом у справі №460/2033/20 про зобов`язання ГУ ПФУ нараховувати та виплачувати з 11.09.2019 ОСОБА_1 доплату до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 796-XII від 28.02.1991, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Так, постановою від 08.06.2022 державним виконавцем на підставі заяви стягувача відкрито виконавче провадження ВП №69169749 з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

11.05.2023 державний виконавець звернувся до боржника (ГУ ПФУ в Рівненській області) з вимогою надати інформацію щодо виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/2033/20.

22.05.2023 у відповідь на вказану вимогу, листом №1700-0902-8/45783 ГУ ПФУ в Рівненській області повідомило про перерахунок пенсії із застосуванням двох мінімальних заробітних плат на відповідний рік. При цьому, вказано, що доплата по рішенню суду буде виплачена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України. Відтак, вважає, що рішення суду виконано ним у добровільному порядку в повному обсязі, а отже наявні всі підстави для закінчення виконавчого провадження.

06.06.2023 державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №69169749 з підстав, визначених п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України Про виконавче провадження.

Вважаючи вказану постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження протиправною, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі також Закон №1404-VIII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

В розумінні ст.1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст.3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

При цьому, в силу вимог ч.1 ст.5 Закону №1403-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до положень ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом .

Отже, законодавством не передбачено повноважень державного виконавця здійснювати заходи примусового виконання судового рішення у спосіб, інакший, аніж визначений безпосередньо самим виконавчим документом.

Згідно із вимогами ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначений ст. 63 Закону № 1404-VIII.

Так, згідно з ст.63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, чинним законодавством визначено певний порядок та механізм виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії. Так, здійснюючи примусове виконання судових рішень немайнового характеру, за якими боржники зобов`язані особисто вчинити певні дії, державний виконавець має право здійснювати інші заходи примусового характеру.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України; судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, розглядаючи адміністративний позов про законність дій державного виконавця органу виконавчої служби, суд має враховувати, що Законом України "Про виконавче провадження" на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Висновок аналогічного змісту викладено у постанові Верховного Суду від 20.01.2021 у справі №619/562/18.

Як встановлено судом з матеріалів справи, постанова про закінчення виконавчого провадження від 06.06.2023 прийнята державним виконавцем на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону №1404-VIII.

Підставою для прийняття цієї постанови слугував лист ГУ ПФУ в Рівненській області №1700-0902-8/45783 про фактичне виконання рішення суду.

Так, згідно з п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Разом з тим, зміст вказаного листа від 22.05.2023 свідчить, що ГУ ПФУ в Рівненській області лише здійснило перерахунок пенсії із застосуванням двох мінімальних заробітних плат на відповідний рік та здійснює виплату поточної пенсії у встановленому розмірі. Натомість, вказано, що нараховані суми по рішенню суду будуть виплачені за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі №460/2033/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 11.09.2019 нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Тобто, виконанням рішення суду у справі та виконавчого листа в межах ВП № 69169749 в повному обсязі буде саме нарахування і виплата позивачу з 11.09.2019 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру.

Суд звертає увагу, що в матеріалах виконавчого провадження, крім листа ГУ ПФУ у Рівненській області від 22.05.2023 №1700-0902-8/45783 та протоколу про перерахунок пенсії, жодних доказів, які б свідчили про виплату позивачу нарахованої суми доплати немає. За наведеного, відсутні підстави вважати рішення суду у справі фактично виконаним в повному обсязі.

Зважаючи на встановлені обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що постанова про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно й за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального повного виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання, а державний виконавець, приймаючи таку постанову, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, встановлені чинним законодавством. Таким чином, постанова про закінчення виконавчого провадження від 06.06.2023 ВП №69169749 не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст.2 КАС України, є протиправною і підлягає скасуванню.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд звертає увагу на те, що в ході судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень не заперечив проти задоволення позову, доводи позивача обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.

За таких обставин, позов слід задовольнити повністю.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 270-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про закінчення виконавчого провадження від 06.06.2023 ВП № 69169749.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції витрати по сплаті судового збору на суму 1073,60грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Днем подання апеляційної скарги є день її надходження до відповідного суду. Строк подання апеляційної скарги не може бути поновлено. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 14 вересня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Замкова, 29,м.Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43316386)

Суддя Д.П. Зозуля