Справа № 160/23127/23
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

15 вересня 2023 року Справа 160/23127/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Лозицька І.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування «щомісячної додаткової грошової винагороди» та «індексації грошового забезпечення» при обрахунку ОСОБА_1 «грошової допомоги на оздоровлення» передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за 2014, 2015, 2016, 2017 рік;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування «індексації грошового забезпечення» при обрахунку ОСОБА_1 «грошової допомоги на оздоровлення» передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за 2018, 2019, 2020 рік;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування «індексації грошового забезпечення» при обрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої частиною 2 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування «індексації грошового забезпечення» при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 «грошової допомоги на оздоровлення» передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з урахуванням «щомісячної додаткової грошової винагороди» та «індексації грошового забезпечення» за 2014, 2015, 2016, 2017 рік;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 «грошової допомоги на оздоровлення» передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з урахуванням «індексації грошового забезпечення» за 2018, 2019, 2020 рік.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої частиною 2 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з урахуванням «індексації грошового забезпечення»;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням «індексації грошового забезпечення».

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;

5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суд, вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 , зазначає, що позов не відповідає вимогам ст. 161 КАС України.

Відповідно до ч.4 ст.161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач у позові посилається на те, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 р. по справі №160/10982/21 поновлено право позивача на отримання індексації грошового забезпечення в повному обсязі. Однак, копії рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 р. у справі №160/10982/21, що набрало законної сили до позову не додано в порушення ч.4 ст.161 КАС України.

Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частинами 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Встановлений ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку на звернення до адміністративного суду з моментом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.120 Кодексу адміністративного судочинства України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд також зазначає, що доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Встановлений ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку на звернення до адміністративного суду з моментом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.120 Кодексу адміністративного судочинства України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд також зазначає, що доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Частиною 1 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані, вказані нею у заяві, визнані судом не поважними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Позивач зазначає, що перерахунок та доплату зазначених спірних виплат відповідачем проведено не було.

При цьому, в тексті позовної заяви зазначає, що підлягають перерахунку наступні складові грошового забезпечення, а саме: щомісячна додаткова грошова винагорода; індексація грошового забезпечення при обрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2014, 2015, 2016, 2017 рік; індексації грошового забезпечення при обрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2018, 2019, 2020 рік; індексація грошового забезпечення при обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби; індексація грошового забезпечення при обрахунку грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки. Матеріали позовної заяви не містять доказів коли саме позивач дізнався про порушення своїх прав щодо виплати такого грошового забезпечення.

Суд зазначає, що ч.1 ст.233 КЗпП України визначено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

В даному випадку позивачем недотримано тримісячний строк звернення до суду, встановлений ч. 2 ст. 233 КЗпП України, за 2014 2020 рр.

Таким чином із наведеного, судом встановлено, що позивач пропустив трьохмісячний строк звернення до суду з цим позовом, встановлений ч.1 ст.233 КЗпП України

До позову клопотання або заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом не додано в порушення ч.6 ст.161 КАС України.

Відповідно до п.5 ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначається: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, суд зазначає, що позивач у позові не виклав обставини, якими обґрунтовує свої позовні вимоги в частині визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо не недопдати позивачу наступних складових грошового забезпечення, а саме: щомісячної додаткової грошової винагороди; індексації грошового забезпечення при обрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2014, 2015, 2016, 2017 рік; індексації грошового забезпечення при обрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2018, 2019, 2020 рік; індексації грошового забезпечення при обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби; індексації грошового забезпечення при обрахунку грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки.

Таким чином, недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом подання до суду: уточненого адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: із зазначенням у ньому викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги в частині визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо не недоплати позивачу наступних складових грошового забезпечення, а саме: щомісячної додаткової грошової винагороди; індексації грошового забезпечення при обрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2014, 2015, 2016, 2017 рік; індексації грошового забезпечення при обрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2018, 2019, 2020 рік; індексації грошового забезпечення при обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби; індексації грошового забезпечення при обрахунку грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки; заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом в частині позовних вимог щодо здійснення перерахунку та доплати наступних складових грошового забезпечення, а саме: щомісячної додаткової грошової винагороди; індексації грошового забезпечення при обрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2014, 2015, 2016, 2017рік; індексації грошового забезпечення при обрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2018, 2019, 2020 рік; індексації грошового забезпечення при обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби; індексації грошового забезпечення при обрахунку грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки; рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року у справі №160/10982/21, з відміткою суду, що набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суд вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 169 КАС України позовну заяву залишити без руху із наданням позивачу п`ятиденного строку для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Визначені недоліки позовної заяви позивачу усунути шляхом надання суду:

- уточненого адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: із зазначенням у ньому викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги в частині визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо не недоплати позивачу наступних складових грошового забезпечення, а саме: щомісячної додаткової грошової винагороди; індексації грошового забезпечення при обрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2014, 2015, 2016, 2017 рік; індексації грошового забезпечення при обрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2018, 2019, 2020 рік; індексації грошового забезпечення при обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби; індексації грошового забезпечення при обрахунку грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки;

- заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом в частині позовних вимог щодо здійснення перерахунку та доплати наступних складових грошового забезпечення, а саме: щомісячної додаткової грошової винагороди; індексації грошового забезпечення при обрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2014, 2015, 2016, 2017 рік; індексації грошового забезпечення при обрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2018, 2019, 2020 рік; індексації грошового забезпечення при обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби; індексації грошового забезпечення при обрахунку грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки;

- рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року у справі №160/10982/21, з відміткою суду, що набрало законної сили.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Лозицька