Справа № 520/8469/23
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Григоров Д.В.

15 вересня 2023 р. Справа № 520/8469/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Рябінової Вікторії Ігорівни на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в

15.04.2023 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Рябінова В.І. звернулась до суду з позовом до Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, яка полягає у невнесенні відомостей щодо відсоткового розміру надбавки за особливості проходження служби не менш ніж 65 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років та щомісячної премії - не менш ніж 35 відсотків в довідку від 01.03.2023 № ФХ-120765 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022;

- зобов`язати Харківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 та рішення Міністра оборони України від 18.01.2022 № 248/269, з урахуванням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 по справі № 520/10776/22, із зазначенням відомостей про розмір посадового окладу - 5760,00 грн., окладу за військовим званням (капітан) - 1790,00 грн., надбавки за вислугу років 45% - 3397,50 грн., надбавки за службу в умовах режимних обмежень 10% - 576,00 грн., та із обов`язковим зазначенням відомостей про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) і премії, а саме: відомостей щодо відсоткового розміру надбавки за особливості проходження служби - не менш ніж 65 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років та щомісячної премії - не менш ніж 35 відсотків, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2022 пенсії позивача.

Вимоги мотивував тим, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 по справі № 520/10776/22, яке набрало законної сили 09.02.2023, зобов`язано Харківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262- ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри реально виплачених надбавки за особливості проходження служби відповідно до п.п.1 п.5 постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 та премії відповідно до п.п.2 п.5 постанови КМУ від 30.08.2017 № 704, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2022 пенсії ОСОБА_1 ..

Представник позивача вказує, що на виконання вказаного рішення суду Харківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки підготовлено та направлено 20.03.2023 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку від 01.03.2023 № ФХ 120765 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022, в якій зазначено наступні складові грошового забезпечення: посадовий оклад - 5760,00 грн.; оклад за військовим (спеціальним) званням - 1790,00 грн.; надбавка за вислугу років 45%- 3397,50 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 10% - 576,00 грн.; надбавка за особливості проходження служби 0% - 0 грн.; премія 10% - 576,00 грн. Всього грошове забезпечення для обчислення пенсії - 12099,50 грн.

Зазначав, що така бездіяльність відповідача щодо не визначення у довідці усіх складових в належному розмірі зa нормами чинними станом на 01.01.2022 є протиправною та такою, що порушує право позивача на перерахунок пенсії в належному розмірі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2023, з підстав, встановлених п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії в порядку позовного провадження, роз`яснивши право звернення до суду з питання позовних вимог в порядку статей 378, 382, 383 КАС України.

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі представника позивача адвокат Рябінова В.І. просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

В апеляційній скарзі позивача зазначає, що судом зроблено помилковий висновок, згідно якого позивач нібито не погоджується з порядком виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 по справі №520/10776/22. Однак, адміністративний позов не містить таких тверджень.

Посилається на те, що в даному випадку рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 по справі №520/10776/22 було фактично виконано відповідачем шляхом підготовки та направлення 20.03.2023 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідки від 01 березня 2023 №ФХ 120765 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022. Відповідно, підстави для застосування статей 378, 382, 383 КАС України в даному випадку відсутні.

Зазначає, що у тексті адміністративного позову зазначено, що спірним питанням у даній справі є саме зміст довідки від 01.03.2023 №ФХ-120765 щодо складу та розміру додаткових видів грошового забезпечення для визначення розміру пенсії позивача.

Оскільки зміст та складові довідки від 01.03.2023 №ФХ 120765 не були предметом розгляду справи №520/10776/22, позивач звернувся із новим адміністративним позовом. Однак, судом не надано правової оцінки вказаним твердженням позивача.

Вказує, що предмети та підстави позовів у справі №520/10776/22 та у справі №520/8469/23, різні (не є тотожними). Відповідно, у суду також відсутні підстави для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України, а саме у зв`язку з тим, що у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 320 КАС України слід скасувати, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суд відмовляє у відкритті провадженні у справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За приписами ч. 6 ст. 170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Колегія суддів звертає увагу, що вимоги ч. 6 ст. 170 КАС України судом не виконані, натомість позивачу роз`яснено його право звернутися до суду адміністративної юрисдикції з питань встановлення судового контролю за виконання судового рішення в адміністративній справи або відстрочення і розстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Згідно з частиною першою ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним шляхом.

Згідно з пунктом 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той саме предмет і з тих саме підстав є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відмова у відкритті провадження в адміністративній справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, ухвалене за результатами розгляду тотожного позову, в якому збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.04.2018 року у справі № 11-257заі18, тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Тобто, достатньою та необхідною правовою підставою для прийняття рішення про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, в даному випадку, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у цій справі з тих підстав, що при наданні 01.03.2023 року довідки про розмір грошового забезпечення на виконання рішення суду відповідачем неправильно, на думку позивача, зазначено розміри додаткової винагороди за особливі умови служби, а також розмір премії.

Тобто, предметом спору у цій справі виступає незгода позивача з розміром складових грошового забезпечення, визначених в довідці, що видана на виконання рішення суду.

В той же час, як видно з рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 по справі № 520/10776/22, яке набрало законної сили 09.02.2023, предметом спору в цій справі виступала незгода позивача з відмовою відповідача видати йому довідку про розмір грошового забезпечення у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262- ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри реально виплачених надбавки за особливості проходження служби відповідно до п.п.1 п.5 постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 та премії відповідно до п.п.2 п.5 постанови КМУ від 30.08.2017 № 704, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2022 пенсії.

При цьому, з рішення суду від 09.01.2023 убачається, що суд не вирішував питання розміру складових грошового забезпечення, які мають бути вказані відповідачем в довідці, адже в цій частині не існувало спору на момент розгляду справи № 520/10776/22.

Відтак питання невидачі Харківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача може бути предметом судового контролю, а позовні вимоги щодо правильності їх обчислення відповідачем, розміру та видів грошового забезпечення, які вказані в такій довідці, можуть бути заявлені окремим позовом.

При цьому моментом виникнення спірних правовідносин буде ймовірне порушення прав позивача фактом надання відповідачем означеної вище довідки, із визначенням розміру і складових грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якими останній не погоджується.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.

Загальною декларацією прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (ст.8).

Частиною 1 ст. 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією й законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою (ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи § 1 ст. 6 Конвенції, кожна держава-учасниця конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, мета яких - не пустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим не має бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (п.59 рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 року у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France»).

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги стосовно наявності підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Підстави для розподілу судових витрат на підставі ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Рябінової Вікторії Ігорівни задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року - скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді С.С. Рєзнікова А.О. Бегунц