Справа № 420/5550/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2023-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5550/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_3 ) (, місцезнаходження: 73036, Херсонська область, м. Херсон, вул. Перекопська, 175) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 20 березня 2023 року через підсистему Електронний суд (сформовано 20.03.2023) надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце перебування: АДРЕСА_1 ) до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_3 ) (, місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), в якій позивач просить:

Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та невиплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 15 повних календарних років служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення;

Зобов`язати НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_3 ) здійснити нарахування та виплату позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 15 повних календарних років служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення.

Ухвалою суду від 24 березня 2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України. Відповідача зобов`язано надати суду інформацію (табель) про здійснення нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, із зазначенням в якому розмірі та за який період, інформацію про виплату щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення та за який період та документи на підтвердження наданої інформації.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_3 ) від 12.10.2022 року № 309-ОС позивача було звільнено у запас Збройних Сил України (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас.

Наказом № 311-ОС від 14 жовтня 2022 року позивача виключено зі списків особового складу зі зняттям з усіх видів забезпечення, та знято з усіх видів забезпечення з 15.10.2022р.

Цим наказом наказано позивачу виплатити грошову допомогу у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 15 (п`ятнадцять) повних календарних років служби».

У зв`язку з не нарахуванням та невиплатою на день звільнення ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 15 повних календарних років служби, 05.12.2022р. та 26.12.2022р. позивач через свого адвоката звернулася із адвокатським запитом до Державної прикордонної служби України з питанням про «надання інформації щодо виплати грошової допомоги».

Однак, позивач зазначила, що станом на 26.01.2023р. жодної відповіді щодо нарахувань та виплат ОСОБА_1 не надійшло.

Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, зазначивши, що відповідно до абзацу першого пункту другого статті 15 Закону №2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Таким чином, на думку позивача, у випадку звільнення військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової військової служби, з військової служби за закінченням контракту такі військовослужбовці мають права на одноразову грошову допомогу за наявності вислуги 10 років і більше незалежно від способу її обчислення (у календарному обчисленні чи на пільгових умовах).

Разом з тим, розмір такої одноразової грошової допомоги для такої категорії військовослужбовців знаходиться в прямій залежності від кількості повних календарних років їх служби та розрахунковою базою для обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні є розмір місячного грошового забезпечення.

Також позивач зазначає, що враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, що узгоджується з позицією, яка викладена в постановах Верховного Суду від 11.12.2019у справі №638/5794/17, від 27.12.2019 у справі №643/11749/17.

Окрім цього, позивач звернув увагу, що частинами другою, третьою статті 9 Закону №2011-XII встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07 листопада 2007 року №1294 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Таким чином, потрібно зробити висновок про те, що при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає Закон №2011-ХІІ, а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам Закону №2011-ХІІ.

Тобто, позивач звертає увагу, що до грошового забезпечення військовослужбовців як обрахункової величини не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Наведені висновки відповідають правовій позиції, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 по справі №522/2738/17 та Верховним Судом у постановах від 24.06.2020 по справі №640/4032/18, від 16.05.2019 по справі № 826/11679/17.

Ухвалою від 14 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні.

До суду 18 квітня 2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що лейтенант запасу ОСОБА_1 була звільнена з військової служби в лавах Державної прикордонної служби України як військовослужбовець жінка, яка перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та не бажає в подальшому проходити військову службу, відповідно до вимог абз. 8 пп. «г» п. 3 ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», а отже вона не набула права на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні у розумінні тлумачення положень ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Також представник відповідача зазначив, що позивачу «на руки» було помилково видано витяг з наказу від 14.10.2022 року № 311-ОС «Про особовий склад», в якому було зазначено про виплату одноразової грошової допомоги при звільненні. За цим фактом було призначено службове розслідування та відповідальні особи притягнуті до дисциплінарної відповідальності.

Окремо представник відповідача зазначив, що в оригіналі службового документу безпосередньо в тексті наказу від 14.10.2022 року № 311-ОС, не містить «тези» щодо наявності у позивача права на одноразову грошову допомогу при звільненні, а отже основний документ є правильним, а похідний витяг з наказу, помилковим та таким, що містить недостовірні відомості.

Також представник відповідача звертає увагу, що позивачем пропущено строк на звернення до суду, оскільки, на його думку, позивач мала дізнатися про порушене право в день остаточного звільнення день виключення зі списків особового складу військової частини, тобто з 15.10.2022 року.

Ухвалою суду від 25 травня 2023 року повторно витребувано від НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_3 ) інформацію про виплату щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення позивачу та за який період та документи на підтвердження наданої інформації, та надати до суду протягом п`яти днів з дати отримання копії вказаної ухвали, копії яких надіслати позивачу, та зупинено провадження у справі до отримання копії витребуваних судом доказів.

Копія ухвали була доставлена до електронного кабінету НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби в системі Електронний суд, 25.05.2023 року, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.

У зв`язку з неотриманням витребуваних доказів суд направив на адресу електронної пошти відповідача лист від 17.08.2023 року з вимогою виконати ухвалу суду.

Станом 15 вересня 2023 року ухвала суду відповідачем не виконана.

Листом від 07 серпня 2023 року позивач просила продовжити розгляд справи на підставі наявних у справі матеріалів.

Також 23 серпня 2023 року від представника позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою суду від 15 вересня 2023 року клопотання представника позивача задоволено та поновлено провадження у справі за стадії, на які було зупинено.

До суду 19 червня 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Заперечення на відповідь на відзив від відповідача до суду не надходили.

Також до суду 26 липня 2023 року від позивача надійшли письмові докази: довідка про перебування на обліку (на квартирному обліку) про те, що позивач знята з квартирного обліку, довідка від 12.08.2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, індивідуальні відомості про застраховану особу позивача з 2016 року по 2022 рік.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України на підставі паспорту № НОМЕР_4 .

Відповідно до довідки від 12.08.2022 року № 4805- позивач взята на облік як внутрішньо переміщена особа.

Відповідно до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_5 від 04 грудня 2019 року ОСОБА_1 є мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сторонами справи не заперечується, що позивач проходила військову службу у НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_3 ) та з 28.04.2016 року була зарахована до списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Також відповідно до витягу з наказу НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 31 липня 2020 року № 391-ОС «Про особовий склад» зараховано в розпорядження лейтенанта ОСОБА_1 , начальника групи інспекторів прикордонного контролю відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » І категорії (тип Б), згідно з пп.9 п. 127 Положення (скорочення посади, яку займає військовослужбовець жінка, що перебуває у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами чи по догляду за дитиною, в разі неможливості перемістити таку жінку на вакантну посаду до закінчення відпустки по догляду за дитиною).

Також суд встановив, що згідно з витягу з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 12 жовтня 2022 року № 309-ОС «Про особовий склад» припинено (розірвано) контракт, звільнено з військової служби лейтенанта ОСОБА_1 , яка зараховано у розпорядження начальника загону та перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, згідно з абз. 8 пп. «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас.

Підставою для видання наказу стало рапорт ОСОБА_3 від 11.10.2022 року № 12/4319-22-Вн, подання заступника начальника загону з персоналу від 12.10.2022.

Наказом № 311-ОС від 14 жовтня 2022 року, виданого Начальником НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України лейтенанта ОСОБА_1 (П-012568) виключено зі списків особового складу зі зняттям з усіх видів забезпечення, з 15.10.2022р.

Цим наказом встановлено, що вислуга років лейтенанта ОСОБА_1 станом на 15 жовтня 2022 року становить: календарна 15 років 05 місяців 15 днів; пільгова: 01 рік 05 місяців 22 днів, всього 16 років 11 місяців 07 днів.

У позовній заяві позивач зазначила, що наказом № 311-ОС від 14 жовтня 2022 року, виданого Начальником НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України було наказано: «Відповідно до вимог пункту 1, 4 глави 9 розділу V «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 №558, виплатити грошову допомогу у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 15 (п`ятнадцять) повних календарних років служби».

На підтвердження своїх слів позивач додала до позовної заяви витяг з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 311-ОС від 14 жовтня 2022 року, завірений кадровою службою згідно з оригіналом, в якому дійсно зазначено про виплату позивачу грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 15 (п`ятнадцять) повних календарних років служби.

Разом з цим у відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що у дійсності в оригіналі наказу № 311-ОС від 14 жовтня 2022 року відсутнє посилання на виплату одноразової грошової допомоги і за фактом неналежного виконання службових обов`язків з боку окремих військовослужбовців відділу кадрів було проведено службове розслідування, за результатами якого відповідальні особи притягнути до дисциплінарної відповідальності.

Суд встановив, що 29.11.2022 року позивач звернулась до Адміністрації Державної прикордонної служби України із зверненням з проханням надати роз`яснення щодо невиплати їй одноразової грошової допомоги при звільненні.

У зв`язку з не нарахуванням та невиплатою грошової допомоги, 05.12.2022р. позивач звернулася до Державної прикордонної служби України з питанням про «надання інформації щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги та листом від 10.12.2022 року № 12/2281-22-вих НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України позивачу повідомлено, що підстава як звільнення військовослужбовця жінки, яка перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відсутня, як така, що надає право на призначення одноразової грошової допомоги при звільненні. У зв`язку з чим, у наказі № 311-ОС від 14 жовтня 2022 року відсутній абзац щодо виплати такої допомоги.

Не отримавши вчасно відповіді на даний запит, 26.12.2022р. позивач повторно звернулася із запитом до Державної прикордонної служби України та до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (м. Херсон). Також, 26.12.2022р. до Державної прикордонної служби України та до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (м. Херсон) було направлено запит щодо «розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , з початку зарахування її на службу по дату звільнення 15.10.2022р., з розбивкою по місяцях за кожен рік».

Однак, станом на 26.01.2023р. жодної відповіді щодо нарахувань та виплат ОСОБА_1 проведено не надійшло.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню, з таких підстав.

Частинами 1, 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII (далі, в тому числі, - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Аналіз наведеної статті закону, що одна із підстав для призначення та виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби є: у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років і наявність вислуги 10 років і більше.

Наказом Міністерства Внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі по тексту - Інструкція № 558).

Відповідно до п. 1 розділу І Інструкції № 558 ця Інструкція визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України.

Суд зазначає, що відповідно до 1 пункту 2 глави 9 розділу V Інструкції № 558, також передбачено призначення та виплата військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби…., а також настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу жінкою-військовослужбовцем, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше (у цьому та інших пунктах цієї глави мається на увазі наявність календарної вислуги років).

Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_5 від 04 грудня 2019 року ОСОБА_1 є мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тобто позивач має дитину віком до 18 років.

Також суд встановив, що згідно з витягу з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 12 жовтня 2022 року № 309-ОС «Про особовий склад» припинено (розірвано) контракт, звільнено з військової служби лейтенанта ОСОБА_1 , яка зараховано у розпорядження начальника загону та перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, згідно з абз. 8 пп. «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас.

Цим наказом встановлено, що вислуга років лейтенанта ОСОБА_1 станом на 15 жовтня 2022 року становить: календарна 15 років 05 місяців 15 днів; пільгова: 01 рік 05 місяців 22 днів, всього 16 років 11 місяців 07 днів.

Відповідно до абз. 8 пп. «г» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації: через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку.

Враховуючи, що позивач має дитину віком до 18 років, має вислугу років більш 10 років і звернулася з проханням припинення контракту в умовах воєнного стану з підстав небажання продовжити військову службу, суд доходить висновку, що позивач має право на одноразову грошову допомогу, передбачену абзацом першим пункту 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Тому позовні вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та невиплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 15 повних календарних років служби та зобов`язання НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_3 ) здійснити нарахування та виплату позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 15 повних календарних років служби, є правомірними та належать задоволенню.

Щодо позовних вимог здійснити нарахування та виплату позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 15 повних календарних років служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення, суд зазначає таке.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року № 1282-XII (далі Закон 1282-XII).

Згідно з ст. 1, 2 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, вбачається, що механізм індексації має універсальний характер.

У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

Суд виходить з того, що індексація має спеціальний статус виплати у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною грошового забезпечення.

Крім того, п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу.

Отже, індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому, вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців та поліцейських як обрахункова величина одноразової грошової допомоги при звільненні.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

З урахуванням викладених норм права суд доходить висновку, що індексація грошового забезпечення як невід`ємна частина грошового забезпечення має бути включена складу грошового забезпечення, з якого позивачу повинна бути нарахована та виплачена одноразова грошова допомога при звільненні.

Щодо включення до складу грошового забезпечення при нарахуванні та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні щомісячної додаткової грошової винагороди, суд зазначає таке.

Суд встановив, що відповідно до витягу з наказу НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 31 липня 2020 року № 391-ОС «Про особовий склад» зараховано в розпорядження лейтенанта ОСОБА_1 , начальника групи інспекторів прикордонного контролю відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » І категорії (тип Б), згідно з пп.9 п. 127 Положення (скорочення посади, яку займає військовослужбовець жінка, що перебуває у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами чи по догляду за дитиною, в разі неможливості перемістити таку жінку на вакантну посаду до закінчення відпустки по догляду за дитиною).

Відповідно першого пункту 7 глави розділу V Інструкції № 558 жінкам-військовослужбовцям, які на день вибуття у відпустку у зв`язку з вагітністю та пологами перебували в розпорядженні відповідних начальників (командирів), і тим, яких було звільнено з посад (у тому числі у зв`язку зі скороченням штатних посад), виплачуються посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які вони отримували відповідно до законодавства за штатними посадами перед зарахуванням у розпорядження.

Суд зазначає, що судом витребовувалась інформація про виплату щомісячної додаткової грошової винагороди та за який період та документи на підтвердження наданої інформації. Але такі документи відповідачем до суду не були надані.

Тому суду невідомо чи були нараховані та виплачені позивачу щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які вона отримувала відповідно до законодавства за штатною посадою перед зарахуванням у розпорядження.

Разом з цим суд зазначає, що при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає саме Закон № 2011-ХІІ, яким передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (ч. 2 ст. 9 цього Закону).

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції № 558, у цій Інструкції термін «грошове забезпечення» означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення складається із:

посадового окладу;

окладу за військовим званням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії);

одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Таким чином, з урахуванням того, що одноразова грошова допомога при звільненні обчислюється із розміру грошового забезпечення військовослужбовця, нараховані та виплачені йому щомісячні додаткові види грошового забезпечення належать включенню до розміру грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні.

Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є правомірним та належать задоволенню шляхом визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та невиплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 15 повних календарних років служби з урахуванням індексації грошового забезпечення та нарахованої і виплаченої щомісячної додаткової грошової винагороди та зобов`язати НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_3 ) здійснити нарахування та виплату позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 15 повних календарних років служби з урахуванням індексації грошового забезпечення та нарахованої і виплаченої щомісячної додаткової грошової винагороди.

Стосовно доводів відповідача щодо попуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом, суд зазначає, що такі доводи є безпідставними, з таких підстав.

Суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції: «Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звільнена з військової служби з 12.10.2022 року, у наказі про звільнення було зазначено, що позивачу виплатити грошову допомогу при звільненні у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 15 календарних років вислуги.

Позивачу не було виплачено грошової допомоги, тому 05.12.2022 року та 26.12.2022 року позивач через свого адвоката звернулась до Державної податкової служби України з питання виплати їй грошової допомоги, але не було отримано відповіді.

Таким чином, про невиплату грошової допомоги позивач дізналась з 26.01.2023, не отримавши жодної виплати, та звернулася до суду в межах тримісячного строку 20 березня 2023 року, з дати коли дізналася про порушене право- 26.01.2023 року.

За таких обставин, доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду є безпідставними, а тому відхиляються судом.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю.

Враховуючи, що позов задоволено сплачений позивачем судовий збір належить стягненню на його користь з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_3 ) (, місцезнаходження: 73036, Херсонська область, м. Херсон, вул. Перекопська, 175) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_3 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 15 повних календарних років служби з урахуванням індексації грошового забезпечення та нарахованої і виплаченої щомісячної додаткової грошової винагороди.

Зобов`язати НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_3 ) (, місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 15 повних календарних років служби з урахуванням індексації грошового забезпечення та нарахованої і виплаченої щомісячної додаткової грошової винагороди.

Стягнути з НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_3 ) (, місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.15.5 п. 15 ч.1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко