Справа № 380/2581/23
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2023-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/2581/23 пров. № А/857/7885/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року (ухвалене у м. Львові суддею Гуликом А. Г. за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження) у справі № 380/2581/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (ГУ ПФУ в Херсонській області, відповідач -1), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач-2), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача - 1 про відмову в перерахунку його пенсії № 79 від 06 грудня 2022 року;

- зобов`язати відповідача -2 перевести його з 28.11.2022 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхуванням» на пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, врахувавши при обчисленні розміру пенсії довідку про складові заробітної плати при обчисленні розміру пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посад державної служби № 262/7.4-22/37 від 01 листопада 2022 року та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №361/7.4-88/37 від 03 листопада 2022 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач-1 протиправно відмовив йому в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723, пунктів 10, 12 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889. Зазначає, що відповідач-1 безпідставно не зарахував до стажу для призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ періоди роботи в органах державної митної служби.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Херсонській області про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 06.12.2022 № 79.

Зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723, пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889 з часу звернення за перерахунком такої пенсії, з 28.11.2022.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодилось ГУ ПФУ у Львівській області, тому звернулось до суду з апеляційною скаргою, вважаючи, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним дослідженням обставин справи. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивач не набула право на пенсію згідно з нормами Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу», оскільки відсутній необхідний стаж державної служби, передбачений Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII. Наголошує на тому, що періоди роботи позивача в митних органах не можуть бути враховані до стажу державної служби, оскільки позивачу присвоювалися спеціальні звання, відповідно, ці посади не належать до посад, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723.

Суд апеляційної інстанції відповідно до статті 308 КАС України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ у Львівській області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із відомостями про роботу у трудовій книжці позивач працював в органах Державної митної служби з 24.03.1980 по 31.03.2015.

28.11.2022 позивач звернувся до відповідача-2 із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

За результатами розгляду заяви позивача відповідач-1 прийняв рішення №79 від 06.12.2022 про відмову у переведенні позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Вказане рішення обґрунтоване тим, що у позивача відсутні періоди роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що періоди роботи позивача на посадах в органах митного контролю, відповідач неправомірно не врахував до стажу роботи на посадах державної служби.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ, який набрав чинності з 01.05.2016 (далі - Закон № 889-VІІІ), визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Підпунктом 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами, Закон України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993, далі - Закон № 3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до частини першої статті 37 Закон № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців

Пунктом 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Проаналізувавши вищенаведені норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Аналогічні правові висновки щодо застосування зазначених норм права було викладено у постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 500/5183/17, від 11.04 2023 у справі № 1.380.2019.003855.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що єдиною підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії державного службовця, пенсійний орган зазначав недостатність стажу державної служби у зв`язку з тим, що період роботи в органах митної служби не зараховується до стажу державної служби, так як позивачу за час роботи в митних органах було присвоєно спеціальні звання.

Проте такі покликання відповідача суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, з огляду на таке.

Згідно з пунктом 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII.

Відповідно до пункту 8 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Згідно частини сімнадцятої статті 37 Закону № 3723-ХІІ, період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

До набрання чинності Законом № 889-VIII (до 1 травня 2016 року) посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби, визначалися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283 (далі Порядок № 283).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 283 (чинним до набрання законної сили Закону № 889-VІІІ) до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Відповідно до частини першої статті 588 Митного кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб митних органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Аналіз наведених вище правових норм надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що посадові особи митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в митних органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Аналогічні висновки щодо зарахування до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця особам, яким присвоєно спеціальні звання, викладено у постановах Верховного Суду від 03.07.2018 справа № 586/965/16-а, від 18.03.2021 справа №500/5183/17.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що проходження позивачем державної служби в органах митного контролю, під час якої йому присвоювались спеціальні звання, зараховуються до стажу державної служби для призначення пенсії за віком згідно із пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ, а тому оскаржуване рішення пенсійного органу підлягає скасуванню.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про те, що позивач у відповідності до умов пункту 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VІІІ на день набрання чинності вказаним Законом мав не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, відтак, враховуючи досягнення 62-річного віку та наявність страхового стажу понад 35 років, набув право на призначення пенсії відповідно до положень Закону України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року в адміністративній справі № 380/2581/23 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин