Справа № 460/42283/22
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/42283/22 пров. № А/857/11947/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
Носа С.П.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 року (рішення ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження у м. Рівне судом у складі головуючого судді Щербакова В.В., дата складення повного тексту рішення суду 01 березня 2023 року) у справі № 460/42283/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Жолудськ-Агро" до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, суд

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Товариство з обмеженою відповідальністю "Жолудськ-Агро" звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення Комісії регіонального рівня Головного управління ДПС у Рівненській області про відповідність / невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 24.10.2022 №1671 та зобов`язання Головного управління ДПС у Рівненській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю "Жолудськ-Агро" з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Рівненській області від 24.10.2022 року №1671 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Рівненській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю "Жолудськ-Агро" (ідентифікаційний код юридичної особи 42744357) з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Жолудськ-Агро" судовий збір в сумі 2481,00грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судове рішення прийнято з неповним з`ясуванням обставин справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач вказує, що підставою для включення ТОВ «Жолудськ-Агро» до переліку ризикових платників податків, слугувала податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування. Зазначає, що позивач не спростував виявлені податковим органом ризиковості ведення господарської діяльності, зокрема: значні обсяги придбання товарів та послуг оренди с/г техніки при незначній кількості відповідних трудових ресурсів необхідних для здійснення господарської діяльності з вирощування зернових культур на площі 1089,52га ріллі; відсутність інформації щодо транспортування придбаних товарів (насіння кукурудзи, тощо) та орендованої с/г техніки до місця призначення при значній віддаленості контрагентів; відсутність інформації щодо наявності спецдозволів на транспортування та зберігання аміаку рідкого технічного; відсутність відомостей щодо наявності необхідних складських приміщень для зберігання ТМЦ та орендованої с/г техніки; за даними ЄРПН відсутні послуги щодо внесення в ґрунт придбаного аміаку рідкого технічного та/або наявності відповідних умов для його зберігання. Апелянт вважає, що надання з повідомленням окремих документів жодним чином не спростовує наявність у відповідача підстав для включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Наголошує на тому, що прийняття рішення щодо ризиковості платника податку відноситься до дискреційних повноважень податкового органу, а тому суд позбавлений процесуальної можливості перебирати на себе повноваження щодо оцінки повноти надання документів платника податків.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Про розгляд апеляційної скарги відповідач повідомлений шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду. Про розгляд апеляційної скарги позивач повідомлений шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на поштову адресу позивача, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено існування підстав для застосування до позивача п.8 критеріїв ризиковості платників податку з відповідним внесенням до переліку ризикових суб`єктів господарювання, що в свою чергу є підставою для скасування оскаржуваного рішення. Крім того, суд вважав, що зобов`язання відповідача виключити позивача з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості, є належним та достатнім способом захисту порушеного права позивача.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ТОВ "Жолудськ-Агро" згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстроване 10.01.2019 року за номером запису: 0001345.

До видів діяльності ТОВ "Жолудськ-Агро" згідно код КВЕД відносяться: 01.11 - Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.41 - Розведення великої рогатої худоби молочних порід; 01.45 - Розведення овець і кіз; 01.46 - Розведення свиней; 01.47 - Розведення свійської птиці; 10.11 - Виробництво м`яса; 10.61 - Виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості; 10.91 - Виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах; 16.10 - Лісопильне та стругальне виробництво; 16.23 - Виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів; 46.21 - Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.31 - Оптова торгівля фруктами й овочами; 46.32 - Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами; 46.73 - Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 47.11 - Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.19 - Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 01.13 - Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; 01.61 - Допоміжна діяльність у рослинництві.

З 01.10.2020 ТОВ "Жолудськ-Агро" зареєстровано як платник податку на додану вартість з індивідуальним податковим номером 25.

Товариство зареєстровано за адресою: 34364, Рівненська область, Володимирецький район, село Великий Жолудськ, вулиця Шкільна, будинок 31.

Позивач з метою здійснення господарської діяльності орендувало у ТОВ "Сарни-Холод" за Договором оренди нежитлового приміщення №01/01-21А від 01.01.2021 нежитлове приміщення площею 5,92кв.м за адресою Рівненська область, місто Сарни, вул.Технічна, 1; у ТОВ "Сарни-Холод" за Договором оренди майна №03/04-21А від 01.04.2021 площадку з навісом за адресою Рівненська область, м.Сарни, вул.Техічна, 1; у фізичної особи ОСОБА_1 за Договором оренди №1/МА від 01.04.2021 майданчик для зберігання техніки, площею 0,7га за адресою Рівненська область, село Костянтинівка, вул.Варшавська; у ТОВ "Сонячне-Агро" за Договором оренди майна №01/03-21ОМ від 01.03.2021 міні АЗС за адресою Рівненська область, Володимирецький район, с.Малий Жолудськ, вул.Б.Хмельницького, 31.

Всі зазначені об`єкти оренди були передані в користування позивачу за відповідними актами приймання-передачі, а сам факт орендного користування підтверджується як актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) за відповідні періоди (зокрема, №02 від 31.01.2021, №04 від 28.02.2021, №06 від 31.03.2021, №09 від 30.04.2021, №12 від 31.05.2021, №15 від 30.06.2021, №18 від 31.07.2021, №21 від 31.08.2021, №24 від 30.09.2021, №10 від 30.04.2021, №13 від 31.05.2021, №16 від 30.06.2021, №19 від 31.07.2021, №22 від 31.08.2021, №25 від 30.09.2021), так і платіжними дорученнями, якими позивач здійснював сплату орендної плати за такі об`єкти оренди (№643 від 16.11.2021, №644 від 16.11.2021, №542 від 06.10.2021, №557 від 18.10.2021).

Крім того, позивач для провадження господарської діяльності у 2021 році використовував пластиковий резервуар для паливно-мастильних матеріалів Fuelmaster 9000L, об`ємом 9000 літрів (який був орендований за Договором оренди майна №1/РО від 01.03.2021); ВРК-50 (ємність для зберігання), придбане позивачем за Договором купівлі-продажу №16/04-21 ОС від 16.04.2021, а також сільськогосподарську техніку: два обприскувачі Amazone UG3000 (в орендному користуванні за Договором оренди сільськогосподарської техніки №5/05-ОСТ від 05.05.2021), навантажувач телескопічний "Manitou", ківш для "Manitou" (в орендному користуванні за Договором оренди майна №10/12-20 від 10.12.2020 та Договором про внесення змін від 31.05.2021), трактор МТЗ та Агрегат дисковий універсальний, сівалку причіпну пневматичну Monocem і трактор Беларус (в орендному користуванні за Договором оренди майна №10/11-20-А від 16.11.2020), трактор John Deere 6910, трактор John Deere 8200, борона дискова БДВП 5,5 (в орендному користуванні за Договором оренди сільськогосподарської техніки №11/03-ОСТ від 11.03.2021), трактор колісний John Deere 8345R (в орендному користуванні за Договором оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №14/05/2021 від 14.05.2021), трактор John Deere 8210 (в орендному користуванні за Договором суборенди сільськогосподарської техніки №22/03-ОСТ від 22.03.2021), дискову борону Rubin 9/600 Kuea, сівалку причіпну Monocem, трактор Беларус, два трактора колісних МТЗ-82.1.26, стрілу гідравлічну тракторну, сівалку, культиватор (дискова борона), трактор колісний, оприскувач, культиватор комбінований (в орендному користуванні за Договором оренди с/г техніки №23/03/21-А від 23.03.2021).

Відповідно до штатних розписів позивача з 01.01.2021 у штаті (трудових відносинах) перебували директор, обліковець з реєстрації бухгалтерських даних, обліковець, бригадир на дільницях з основного виробництва, тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва, а з 01.05.2021 - директор, три обліковця з реєстрації бухгалтерських даних, обліковець, бригадир на дільницях з основного виробництва, сім трактористів-машиністів сільськогосподарського виробництва.

06.05.2021 Комісією регіонального рівня Головного управління ДПС у Рівненській області прийнято рішення про відповідність/невідповідність платників податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №1036, яким прийнято рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку відповідно до п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

ТОВ "Жолудськ-Агро" у зв`язку із вказаним рішенням подало до податкового органу пояснення за №21 від 09.10.2021 з долученими до нього документами, за наслідками розгляду яких Комісією регіонального рівня Головного управління ДПС у Рівненській області прийнято рішення відповідність/невідповідність платників податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №2278 від 15.11.2021. Не погодившись з вказаним, позивачем повторно було подано пояснення за №2 від 30.11.2021, за наслідками розгляду яких податковим органом було прийнято рішення відповідність/невідповідність платників податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №2466 від 08.12.2021.

18.10.2022 позивач знову подав відповідачу повідомлення щодо подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку за №4, яким було надано детальну інформацію щодо кожної ознаки ризиковості, вказаної у податковим органом у рішенні про відповідність платників податку на додану вартість критеріям ризиковості та долучено відповідні копії документів.

24.10.2022 Комісією регіонального рівня Головного управління ДПС у Рівненській області прийнято рішення про відповідність/невідповідність платників податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №1671, яким з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів прийнято рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку відповідно до п.8 Критеріїв ризиковості платника податку з підстав того, що наданими копіями документів не спростовано факту проведення ризикової господарської діяльності ТОВ "Жолудськ-Агро", а зокрема: 1) значні обсяги придбання товарів та послуг оренди с/г техніки при незначній кількості відповідних трудових ресурсів необхідних для здійснення господарської діяльності з вирощування зернових культур на площі 1089,52га ріллі; 2) відсутня інформація щодо транспортування придбаних товарів (насіння кукурудзи, тощо) та орендованої с/г техніки до місця призначення при значній віддаленості контрагентів; 3) відсутня інформація щодо наявності спецдозволів на транспортування та зберігання аміаку рідкого технічного; 4) відсутні відомості щодо наявності необхідних складських приміщень для зберігання ТМЦ та орендованої с/г техніки; 5) за даними ЄРПН відсутні послуги щодо внесення в ґрунт придбаного аміаку рідкого технічного та/або наявності відповідних умов для його зберігання.

Вважаючи вказане вище рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України та Податкового кодексу України(в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі ПК України).

Відповідно до п. 61.1 ст. 61 ПК України податковий контроль система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Положеннями пп. 62.1.2 п. 62.1 ст. 62 ПК України визначено, що способами здійснення податкового контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Згідно з п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (набрала чинності 01.02.2020) затверджений Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок № 1165). Цей порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Комісія регіонального рівня комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь ДПС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі Комісія).

Ризик порушення норм податкового законодавства ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту "а" або "б" пункту 185.1 статті 185, підпункту "а" або "б" пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 ПК України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі платник податку) виконання свого податкового обов`язку.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Пунктом 6 Порядку № 1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Додатком № 1 до Порядку № 1165 визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, зокрема п. 8: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Пунктом 6 Порядку № 1165 визначено, що питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення.

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

При цьому Додатком № 4 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено бланк рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, форма якого містить обов`язкове для заповнення поле «податкова інформація (заповнюється у разі відповідності пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку)».

Отже, з огляду на правову конструкцію п. 8 Критеріїв та форму Бланку у Додатку № 4 колегія суддів зазначає, що при вирішенні спорів, який розглядається судом, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 77 КАС України податковий орган повинен довести наявність на час прийняття оскарженого рішення певної сукупності обставин:

- існування у податкового органу податкової інформації відносно позивача, відповідно до якої існує ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій для реєстрації податковій накладній;

- зазначена інформація стала відома контролюючому органу під час провадження ним поточної діяльності. При цьому, відомості про таку інформацію повинні зазначатись у рішенні податкового органу.

Встановлено, що у рішенні від 24.10.2022 за №1671 зазначено про відповідність платника податку ТзОВ «Жолудськ_Агро» критеріям ризиковості платника, зокрема п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, а саме: наданими копіями документів не спростовано факту проведення ризикової господарської діяльності ТОВ "Жолудськ-Агро", зокрема: 1) значні обсяги придбання товарів та послуг оренди с/г техніки при незначній кількості відповідних трудових ресурсів необхідних для здійснення господарської діяльності з вирощування зернових культур на площі 1089,52га ріллі; 2) відсутня інформація щодо транспортування придбаних товарів (насіння кукурудзи, тощо) та орендованої с/г техніки до місця призначення при значній віддаленості контрагентів; 3) відсутня інформація щодо наявності спецдозволів на транспортування та зберігання аміаку рідкого технічного; 4) відсутні відомості щодо наявності необхідних складських приміщень для зберігання ТМЦ та орендованої с/г техніки; 5) за даними ЄРПН відсутні послуги щодо внесення в ґрунт придбаного аміаку рідкого технічного та/або наявності відповідних умов для його зберігання.

При цьому, будь-яких доказів на підтвердження податкової інформації, на підставі якої прийняте оскаржуване рішення про включення позивача до переліку ризикових платників податків, суду надано не було, як і не надано доказів того, що відповідач вчиняв будь-які дії, спрямовані на перевірку отриманої інформації шляхом направлення відповідного запиту платнику, крім того, контролюючим органом у оскаржуваному рішенні жодним чином не обґрунтовано та не наведено цифрових показників та розрахунків нібито відповідності підприємства пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податків.

Також з оскаржуваного рішення вбачається, що контролюючим органом в рядку оскаржуваного рішення «Податкова інформація» не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції, не наведено конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

З приводу ж наведених у оскаржуваному рішенні тверджень відповідача, то суд першої інстанції вірно зазначив, що оскаржуване рішення не містить встановлених обставин, які б свідчили про невиконання позивачем чи його контрагентами договірних зобов`язань за господарськими операціями або встановлення обставин, які б свідчили про неправдивість чи ризиковість господарських операцій між позивачем та його контрагентами за якими позивачем було подано на реєстрацію до ЄРПН відповідні податкові накладні.

Так, на спростування зазначених тверджень позивачем було подано податковому органу складені у встановленому законодавством порядку первинні, бухгалтерські та інші документи. Зокрема, спростування твердження про придбання значних обсягів товарів та послуг оренди с/г техніки при незначній кількості трудових ресурсів необхідних для здійснення господарської діяльності з вирощування зернових культур слідує з того, що позивач за Договорами оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №А-15/21 від 15.04.2021 та №14/05/2021 від 14.05.2021 залучав трудовий ресурс орендодавця, що відповідає ч.2 ст.798 ЦК України, а також мав у штаті власних працівників. З переліку сільськогосподарської техніки, орендованої позивачем за Договором оренди сільськогосподарської техніки №5/05-ОСТ від 05.05.2021, Договором оренди майна №10/12-20 від 10.12.2020, Договір оренди майна №10/11-20-А від 16.11.2020, Договором оренди сільськогосподарської техніки №11/03-ОСТ від 11.03.2021, Договором суборенди сільськогосподарської техніки №22/03-ОСТ від 22.03.2021, Договором оренди с/г техніки №23/03/21-А від 23.03.2021, слідує, що вона не передбачає одночасного використання, що підтверджується і строками користування, визначеними у таких договорах та складених на їх виконання актах прийому-передачі і актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) та облікових листів тракториста-машиніста №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9 від квітня 2021, №10, №11, №12, №13, №14, №15, №16, №17, №18, №19, №22, №23, №24, №25, №26, №28, №29, №30, №80, №81 від травня 2021, №2, №32, №33, №34, №35, №37, №38 від червня 2021, №37, №38 від липня 2021.

Щодо визначення обсягу необхідної у господарській діяльності позивача кількості товарів та послуг оренди, то суд зазначає, що ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Нормативно-правовими актами на час спірних відносин не надано податковому органу повноважень на визначення порядку та способу ведення діяльності суб`єктами господарювання, в тому числі визначення необхідних для такої діяльності обсягів ти чи інших товарів та/або послуг. Частиною 5 ст.19 Господарського кодексу України встановлено, що незаконне втручання та перешкоджання господарській діяльності суб`єктів господарювання з боку органів державної влади, їх посадових осіб при здійсненні ними державного контролю та нагляду забороняються.

Жодних доказів на спростування наданих позивачем документів в частині правомірності залучення ним до своєї господарської діяльності сільськогосподарської техніки та відповідних послуг, відповідачем суду, як першої, так і апеляційної інстанції, не надано.

Крім того, судом першої інстанції вірно враховано наступне.

З приводу твердження відповідача про ненадання йому позивачем документів на підтвердження транспортування придбаних товарів (насіння кукурудзи, тощо) та орендованої с/г техніки до місця призначення при значній віддаленості контрагентів за період 2020-2021рр., то воно спростовується матеріалами справи, з яких слідує, що до пояснень №4 від 18.10.2022, які надавалися позивачем відповідачу на спростування його ризиковості, було долучено наступні документи: товарно-транспортні накладні №ВА-00013078 від 06.04.2021, №ВА-00013111 від 06.04.2021, №ВА-00014463 від 11.04.2021 (які засвідчують перевезення насіння кукурудзи, придбаного у ПАТ "Лебединський насіннєвий завод" за Договором №Д-ВА-21-01603 від 03.04.2021 та видатковими накладними №13078 від 06.04.2021, №13111 від 06.04.2021, №14463 від 11.04.2021); товарно-транспортні накладні №Р144 від 23.04.2021, №Р147/2 від 24.04.2021, №147/1 від 24.04.2021, №Р76 від 01.06.2021, №Р77 від 01.06.2021, №АГД00163913 від 03.06.2021, №АГД00163911 від 03.06.2021 (які засвідчують перевезення добрив, придбаних у ТОВ "Укрзернопром Агро" за Договором №147 АС від 02.04.2021 та видатковими накладними №16 від 23.04.2021, №17 від 24.04.2021, №46 від 01.06.2021, №47 від 01.06.2021, №53 від 03.06.2021, №54 від 03.06.2021); товарно-транспортні накладні №Р1167 від 14.05.2021, №Р57 від 14.05.2021, №Р55 від 14.05.2021, №Р1166 від 12.05.2021, №Р54 від 12.05.2021, №Р1165 від 11.05.2021, №Р53 від 11.05.2021, №Р1164 від 08.05.2021, №Р1162 від 06.05.2021, №Р952 від 29.04.2021, №Р953 від 29.04.2021, №Р950 від 28.04.2021, №Р951 від 28.04.2021, №Р949 від 27.04.2021, №Р607 від 26.04.2021, №35 від 26.04.2021, №Р605 від 23.04.2021, №Р604 від 21.04.2021, №Р606 від 24.04.2021, №32 від 24.04.2021 (які засвідчують перевезення аміаку рідкого технічного, придбаного у ТОВ "Укрзернопром Агро" за Договором №147 АС від 02.04.2021 та видатковими накладними №42 від 14.05.2021, №41 від 12.05.2021, №40 від 11.05.2021, №39 від 08.05.2021, №38 від 06.05.2021, №28 від 29.04.2021, №27 від 28.04.2021, №26 від 27.04.2021, №25 від 26.04.2021, №24 від 23.04.2021, №23 від 22.04.2021, №22 від 24.04.2021); товарно-транспортними накладними №АГД00155844 від 28.04.2021, №АГД00155934 від 29.04.2021, №АГД00160244 від 19.05.2021, №АГД00163203 від 03.06.2021, №АГД00163200 від 03.06.2021, експрес-накладними №9628 від 01.06.2021, №6567 від 02.06.2021, №3128 від 03.06.2021, №7299 від 03.06.2021 (які засвідчують перевезення засобів захисту рослин, придбаних у ТОВ "Укрзернопром Агро" за Договором №147 ЗЗР від 02.04.2021 та видатковими накладними №20 від 28.04.2021, №21 від 29.04.2021, №43 від 19.05.2021, №45 від 01.06.2021, №48 від 02.06.2021, №49 від 02.06.2021, №50 від 02.06.2021, №51 від 03.06.2021, №52 від 03.06.2021).

Так, порядок складення та оформлення вказаних товаро-супровідних документів відповідає вимогам ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", в той же час відповідачем не надано суду, як першої, так і апеляційної інстанції, жодних доказів, які б вказували на недостовірність зазначених у таких документах відомостей.

З приводу спецдозволів на зберігання аміаку рідкого технічного та його використання, то з матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує того факту, що ним не отримувалося у 2020 - 2021 роках таких дозволів, з підстав того, що позивач не здійснював діяльності зі зберігання аміаку рідкого, оскільки весь придбаний технічний рідкий аміак одразу вносився на поля, в той же час, залучені ним контрагенти, які здійснювали продаж та доставку безпосередньо на поле такого товару мали необхідні дозволи. Так, ТОВ "АГРОЛЄВ", яке здійснювало такі господарські операції для позивача, мало свідоцтво про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів №064080 з терміном дії до 27.01.2022. та №064079 з терміном дії до 27.01.2022, а ТОВ " Укрзернопром Агро" ліцензію №683 від 09.08.2018 (підтвердженням чого наявний в матеріалах справи витяг Укртрансбезпеки №683 від 09.08.2018).

Відповідачем не надано суду, як першої, так і апеляційної інстанції, жодного доказу, який би вказував на те, що позивач здійснював діяльність, яка пов`язана із зберіганням аміаку рідкого технічного.

Щодо використання позивачем аміаку рідкого технічного, то матеріали справи містять первинні документи, які підтверджують таке використання в межах господарської діяльності позивача. Зокрема, внесення придбаного позивачем аміаку рідкого технічного на поля ТОВ "Жолудськ-Агро" фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за Договором оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №А-15/21 від 15.04.2021, умовами якого в користування було передано сільськогосподарську техніку, інвентар, засоби для обробітку ґрунту з власним екіпажем, який надавав послуги з використанням цього обладнання, на підтвердження чого сторонами було підписано Акти приймання-передачі від 18.04.2021 та від 25.05.2021, облікові листи тракториста-машиніста №8 та №9 від квітня 2021 року, №9 та №10 від травня 2021, а також акт надання послуг №19 від 30.04.2021 та №25 від 25.05.2021. Вказані послуги були оплачені позивачем платіжними дорученнями №223 від 14.05.2021 (призначення платежу "оплата за послуги внесення аміаку рідкого згідно рах.№13 від 30.04.2021р. БЕЗ ПДВ") та №274 від 08.06.2021 (призначення платежу "оплата за послуги внесення аміаку рідкого згідно рах.№13 від 30.04.2021р. БЕЗ ПДВ").

Як вбачається з матеріалів справи фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є платником єдиного податку на 3 групі, без сплати ПДВ, а відповідно вищевказані послуги не передбачали складення та реєстрації податкових накладних, у зв`язку із чим у ЄРПН відсутні відомості про таку господарську операцію.

Щодо наявності необхідних складських приміщень для зберігання ТМЦ та орендованої с/г техніки за період 2020, то законодавство не містить вимоги щодо зберігання її саме у приміщеннях, а відповідно позивач зберігаючи таку техніку на полях, де вона використовувалася не порушував норм законодавства, що не спростовано доводами відповідача.

За наведених обставин, колегія вважає необгрунтованими приведені відповідачем доводи щодо віднесення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості.

На переконання колегії суддів обумовлені необґрунтовані (нормами національного законодавства та зібраними у справі доказами) припущення контролюючого органу негативно впливають на його імідж позивача, як доброчесного суб`єкта господарювання у зв`язку з чим створюються перешкоди в здійсненні господарської діяльності.

З урахуванням наведеного вище та наявних в матеріалах справи первинних документів, які оформлені позивачем в рамках господарських відносин із контрагентами, копії яких надані, колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Доводи апелянта про недостатність основних засобів для здійснення господарської діяльності та трудових ресурсів колегія судді не приймає до уваги, оскільки такі не підтвердженні жодними доказами.

Крім того, як правильно зазначив суд першої інстанції, спірні правовідносини у справі пов`язані із застосуванням положень Порядку №1165, який набрав чинності з 01 лютого 2020 року та регулює правовідносини щодо прийнятого відповідачем рішення, а тому покликання відповідача на відсутність порушень права позивача оскаржуваним рішенням та застосування правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах, зокрема, від 05.08.2020 у справах №520/5692/19, №280/3439/19, №280/1098/19 та від 03.03.2020 у справі №240/3665/19 до уваги не приймаються, оскільки у вказаних судових рішеннях правова позиція стосується правовідносин, пов`язаних із застосуванням норм Порядку №117.

Таким чином, враховуючи, що оскаржуване рішення є підставою для автоматичного зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, це створює перешкоди в здійсненні господарських операцій, а тому наявність запису в базах даних ДПС України про Товариство з обмеженою відповідальністю "Жолудськ-Агро" як «ризикове підприємство» порушує права та охоронювані законом інтереси платника, оскільки не дозволяє виконувати покладений на останнього обов`язок щодо реєстрації податкових накладних, що, у свою чергу, фактично позбавляє можливості позивача належним чином проводити свою господарську діяльність.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття рішення від 24.10.2022 за №1671 про відповідність позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, що в свою чергу є підставою для його скасування.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління ДПС у Рівненській області виключити ТзОВ «Жолудськ-Агро» з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Пунктом 6 Порядку №1165 передбачено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Згідно із частинами 1, 2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 року (остаточне) по справі «ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ» зазначив, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Толдер проти Сполученого Королівства». Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-ІІ).

У даному випадку позовна вимога щодо зобов`язання виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, не є втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень, а є гарантією того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність задоволення адміністративного позову.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Підстави для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 року у справі №460/42283/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос