Справа № 440/9314/23
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2023-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/9314/23
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

06 липня 2023 року ОСОБА_1 (надалі також - позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, відповідно до якої просить:

визнати протиправним та скасувати рішення від 21.03.2023 №21 Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області;

зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до загального страхового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи в ЦУМі (Центральному універсальному магазині м. Душанбе) за 10.10.1979 по 29.07.1982;

зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до загального страхового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи на Комунально-торгівельному підприємстві «Ветеран» з 01.05.1993 по 26.12.1993;

зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсію за віком з дня настання права на пенсію з 30.12.2022, з урахуванням загального страхового стажу роботи 43 роки 0 місяців 24 дні.

Ухвалою суду від 11 липня 2023 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її вимогам статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

12 липня 2023 року до суду надійшло клопотання про усунення недоліків, відповідно до якого уточнено коло відповідачів, якими визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, буд.1, м. Суми, Сумська область, 40030) та Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборності, буд. 3, м. Слов`янськ, 84122), а також викладено позовні вимоги у наступній редакції:

визнати протиправним та скасувати рішення від 21.03.2023 року № 21 Головного Управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області та Головного Управління Пенсійного Фонду України в Сумській області;

зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області та Головне Управління Пенсійного Фонду України в Сумській області зарахувати до загального страхового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи в ЦУМі (Центральному універсальному магазині м. Душанбе) з 10.10.1979 р. по 29.07.1982;

зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області та Головне Управління Пенсійного Фонду України в Сумській області зарахувати до загального страхового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи на Комунально-торгівельному підприємстві «Ветеран» з 01.05.1993 по 26.12.1993;

зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області та Головне Управління Пенсійного Фонду України в Сумській області повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсію за віком з дня настання права на пенсію (з 30.12.2022) з урахуванням загального страхового стажу роботи 43 роки 0 місяців 24 дні.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідачами протиправно не зараховано до загального страхового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи в ЦУМі (Центральному універсальному магазині м. Душанбе) з 10.10.1979 р. по 29.07.1982 та період роботи на Комунально-торгівельному підприємстві «Ветеран» з 01.05.1993 по 26.12.1993. Наголошувала, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу покладається на керівника підприємства. Відтак, відмова у врахуванні таких періодів роботи до страхового стажу з підстав засвідчення запису печаткою, що не читається та оскільки в даті прийняття на роботу та даті видачі наказу на прийняття містяться виправлення, є безпідставною та протиправною.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Вирішено зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області надати до суду в десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали належним чином завірені копії матеріалів пенсійної справи позивача, у тому числі, але не обмежуючись, звернення позивача про призначення пенсії разом з додатками, за результатами якого прийнято оскаржуване рішення, відповіді на звернення позивача, а також детальний розрахунок стажу позивача у розрізі зарахованих та не зарахованих періодів, у тому числі з детальним їх описом.

11 серпня 2023 року через підсистему "Електронний суд" надійшло клопотання/заява представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, відповідно до якого останній просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на правомірність та обґрунтованість оспорюваного рішення /а.с. 50-53/. Наголошував, що засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області. Страховий стаж позивача на дату звернення становить 39 років 7 місяців 9 днів. До стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців зараховано 3 роки 1 місяць в Головному управлінні Міндоходів у Полтавській області на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу проведення камеральних перевірок управління податкового та митного аудиту. До страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки від 01.09.1980 серії НОМЕР_1 : з 10.10.1979 по 29.07.1982 в ЦУМі (Центральному універмазі), оскільки запис про звільнення завірено слабим відтиском печатки, непридатним до сприйняття змісту; з 01.05.1993 по 26.12.1993 на Комунально-торгівельному підприємстві «Ветеран», оскільки в даті прийняття на роботу та даті видачі наказу на прийняття містяться виправлення. Враховуючи вищезазначене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області прийнято рішення про відмову № 21 від 20.06.2023 відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу державної служби. Додатково повідомлено, що уточнюючі довідки відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 не надавалися. За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 з 30.12.2022. Щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву щодо призначення пенсії позивачу звертаємо увагу суду на те, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області. Орган ПФУ, який первинно розглядав заяву, в подальшому не має доступу до електронної пенсiйної справи, i у випадку зобов`язання його судом вчинити певнi дiї, як то зарахувати певнi перiоди до стажу, повторно розглянути заяву або призначити пенсію, цей орган позбавлений можливостi вчинити такi дії внаслiдок вiдсутностi доступу до електронної пенсiйної справи. Рiшення суду в такому випадку буде виконати неможливо.

Також, таке клопотання/заява представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області містило клопотання, відповідно до якого останній просить, зокрема, залучити до участі у справі № 440/9314/23 в якості відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

16 серпня 2023 року через підсистему "Електронний суд" надійшло клопотання/заява представника Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, відповідно до якого повідомлено, що ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу, в зв`язку з відсутністю необхідного стажу державної служби. З огляду на положення п. п. 10, 12 розд. ХІ Закону №889-VIII право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ мають особи, які на день набрання чинності Законом №889-VIII (тобто, на 01.05.2016) займали посади державної служби та мали не менше 10 років стажу на посадах, а також особи, які на день набрання чинності мали не менше 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723-ХІІ. Згідно поданих документів ОСОБА_1 має 39 років 7 місяців 9 днів страхового стажу. До стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців зараховано 3 роки 1 місяць в головному управлінні Міндоходів у Полтавській області на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу проведення камеральних перевірок управління податкового та митного аудиту. Періоди роботи з 27.12.1993 по 01.10.95, з 02.03.98 по 01.09.98, з 02.09.98 по 27.12.2001, з 19.02.2002 по 16.03.2004, з 27.10.2004 по 30.01.2012, з 31.01.2012 по 27.05.2013 в ОДПІ Полтавської області не можливо зарахувати до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, так як в цей період заявниці були присвоєні персональні звання «інспектор податкової служби» ІІІ, ІІ, І рангу. Позивач не має необхідного 10-річного (20-річного) стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців станом на 01.05.2016. За наданими документами стаж державної служби станом на 01.05.2016 - 3 роки 1 місяць. Підстав для призначення пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу ОСОБА_1 не має, в зв`язку з відсутністю необхідного стажу державної служби /а.с. 69-70/.

Ухвалою суду від 17 серпня 2023 року вирішено залучити до участі у справі № 440/9314/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, направити йому копію позовної заяви. Розгляд адміністративної справи почати спочатку. Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавської області протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали надати до суду, належним чином завірені копії: заяви позивача про призначення пенсії; усіх документів поданих позивачем для призначення пенсії; оспорюване рішення від 21.03.2023 № 21 та відомості стосовно органу Пенсійного фонду України, яким таке рішення прийнято; документально підтверджену інформацію щодо того чи вчиняло Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області чи Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області дії щодо самостійного збору документів щодо врахування спірних періодів роботи ОСОБА_1 в ЦУМі (Центральному універсальному магазині м. Душанбе) з 10.10.1979 по 29.07.1982 та в Комунально-торгівельному підприємстві «Ветеран» з 01.05.1993 по 26.12.1993. Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумській області та Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали надати до суду відомості стосовно назви територіального органу Пенсійного фонду України, яким прийнято рішення від 21.03.2023 № 21.

24 серпня 2023 року через підсистему "Електронний суд" надійшло клопотання/заява представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, відповідно до якого повідомлено, що 21.03.2023 ОСОБА_1 зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ. Пенсійна справа опрацьовувалась за принципом екстериторіальності спеціалістом пенсійного фонду України в Сумській області (СП - ОСОБА_2 (U18001-M034043), та перевірялася Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області (ГСП - Літвінова Ірина Анатоліївна (U05001-USER63-20). За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.03.2023 призначено пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 з 30.12.2022 та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області прийнято рішення про відмову від 20.06.2023 № 21 в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у зв`язку з відсутністю необхідного стажу державної служби /а.с. 112/.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області позов не визнало, у відзиві на позовну заяву /а.с. 125127/ зазначивши про безпідставність вимог позивача, посилаючись на той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась 13.03.2023 року із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про державну службу. Заяву опрацьовано за принципом екстериторіальності спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області пенсії. Рішенням від 20.03.2023 за № 21 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. З 30.12.2022 ОСОБА_1 перебуває на обліку та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, згідно поданої 13.03.2023 заяви. При обчисленні пенсії до розрахунку стажу не враховано періоди роботи з 10.10.1979 по 29.07.1982, оскільки відбиток печатки не читається та з 01.05.1993 по 26.12.1993, оскільки в записі містяться виправлення. Таким чином, трудової книжки недостатньо для підтвердження страхового стажу. Довідку про підтвердження страхового стажу заявником не надано. За результатами повторної перевірки пенсійної справи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області винесено рішення від 20.06.2023 №21 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України Про державну службу, в зв`язку з відсутністю необхідного стажу державної служби. Оскільки заява від 13.03.2023 про призначення пенсії опрацьовувалась іншими управліннями, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не має повноважень переглядати прийняте від 20.03.2023 рішення. Наголошуємо, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області рішення щодо відмови не приймалося.

З урахуванням наведеної норми процесуального закону, подана позивачем 06.09.2023 відповідь на відзив не є заявою по суті справи /а.с. 146-147/.

Ухвалою суду від 15.09.2023 року у задоволенні клопотань позивача про призначення експертизи та виклик свідків відмовлено.

Згідно з частиною третьою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV (надалі також КАС України) у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

За приписами пункту 2 частини першої статті 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до частини другої статті 263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При цьому, як визначено частиною другою статті 262 КАС України, якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась 13.03.2023 року із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про державну службу /а.с. 116-117/.

Заяву опрацьовано за принципом екстериторіальності спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області пенсії.

Рішенням від 20.03.2023 за № 21 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування /а.с. 62/.

Пенсійна справа опрацьовувалась за принципом екстериторіальності спеціалістом пенсійного фонду України в Сумській області (СП - ОСОБА_2 (U18001-M034043), та перевірялася Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області (ГСП - Літвінова Ірина Анатоліївна (U05001-USER63-20). За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.03.2023 призначено пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 з 30.12.2022.

За результатами листування між органами Пенсійного фонду, а саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області з Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області /зв.а.с. 59-61, 67/ Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області винесено рішення від 20.06.2023 №21 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України Про державну службу, в зв`язку з відсутністю необхідного стажу державної служби /а.с. 63/.

Вважаючи свої права порушеними рішенням від 21.03.2023 року № 21 та не зарахуванням до загального страхового стажу роботи ОСОБА_1 періоду роботи в ЦУМі (Центральному універсальному магазині м. Душанбе) з 10.10.1979 р. по 29.07.1982 та періоду роботи на Комунально-торгівельному підприємстві «Ветеран» з 01.05.1993 по 26.12.1993, позивач звернулася до суду з позовом.

Надаючи оцінку вимогам позивача, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Положенням статті 1 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 вищезазначеного Закону визначені види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, який набрав законної сили з 01.01.2004.

Статтею 8 цього Закону передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Приписами статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (надалі також - Закон №1058-IV) встановлено, зокрема, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема,: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Частинами першою та третьою статті 44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно зі статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до абзаців 1, 2, 4 пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, з викладених правових норм вбачається, що основним документом, який підтверджує наявність в особи відповідного стажу роботи, є трудова книжка, а за відсутності записів в ній - уточнюючі первинні документи.

При цьому, вищенаведеними правовими нормами серед зазначених уточнюючих документів без будь-яких виключень, зокрема передбачено ті, що видані архівними установами.

Відповідно до статті 81 Закону України Про пенсійне забезпечення призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

За правилами статті 82 Закону України Про пенсійне забезпечення документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії (стаття 81), не пізніше 10 днів з дня їх надходження.

Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Згідно статті 83 Закону України Про пенсійне забезпечення пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку.

Відповідно до п. 1.1 Розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, (у редакції чинній на дату виникнення правових відносин), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління за місцем проживання (реєстрації).

Згідно з пунктом 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Пунктом 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, встановлено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності);

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Згідно пункту 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням від 21.03.2023 року № 21 до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки від 01.09.1980 серії НОМЕР_1 : з 10.10.1979 по 29.07.1982 в ЦУМі (Центральному універмазі), оскільки запис про звільнення завірено слабим відтиском печатки, непридатним до сприйняття змісту; з 01.05.1993 по 26.12.1993 на Комунально-торгівельному підприємстві «Ветеран», оскільки в даті прийняття на роботу та даті видачі наказу на прийняття містяться виправлення.

В періоді, в якому позивачу оформлялася трудова книжка, діяв Порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях визначався Інструкцією, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.74 N 162 (далі - Інструкція N 162).

Підпунктом 2.2. пункту 2 Інструкції N 162 передбачалося, що заповнення трудової книжки вперше проводиться адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу.

Згідно з підпунктами 2.10 та 2.11. пункту 2 Інструкції N 162 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорта або свідоцтва про народження. Освіта - середня, середня спеціальна і вища - вказується тільки на підставі документів (атестата, посвідчення, диплома). Запис про незакінчену середню або незакінчену вищу освіті також може бути проведена лише на підставі відповідних документів (студентського квитка, залікової книжки, довідки навчального закладу і т. п.). Професія або спеціальність записується у трудовій книжці на підстав документа про освіту або іншого належним чином оформленого документа. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після того ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Порядок внесення записів про трудову діяльність особи у відомостях про роботу передбачений пунктами 2.13- 2.14. Інструкції N 162.

Пунктом 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженого спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення N 58 від 29.07.93 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України N 17.08.93 року за N 110, передбачено, що після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до пункту 1 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.73 N 656 "Про трудові книжки робітників та службовців" встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих та державних службовців, кооперативних і громадських підприємств, установ та організацій, що пропрацювали більше 5 днів, в тому числі на сезонних та тимчасових роботах, а також на позаштатних працівників при умові, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 13 вказаної постанови "Про трудові книжки робітників та службовців" при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та подяки, занесені до трудової книжки за час роботи на даному підприємстві, в установі, підприємстві засвідчуються підписом керівника або спеціально уповноваженої особи та печаткою.

При цьому, відповідно до пункту 18 вказаної постанови відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несуть спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації.

З приписів порядку ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, що визначався Інструкцією, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.74 N 162 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 N 58 вбачається, що заповнення трудової книжки здійснюється роботодавцем, а не працівником. Отже, відповідальним за заповнення трудової книжки вперше, в тому числі і внесення до неї записів на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки, є підприємство роботодавець, а відтак відсутня вина позивача в тому, що трудову книжку роботодавцем оформлено із порушенням.

З 29 липня 1993 року порядок ведення трудових книжок регулюється Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 N 58 (далі - Інструкція N 58), яка містить аналогічні вимоги щодо внесення записів до трудових книжок, що й Інструкція N 162.

Відповідно до пункту 1 Інструкції N 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Разом з тим, у силу пункту 2.6. Інструкції N 58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Згідно з абзацом 2 пункту 6.1 Інструкції N 58 у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.

Отже, з системного аналізу вказаних вище норм слідує, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, більш того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу позивача за спірний період.

Враховуючи наведене, суд вважає, що виявлений відповідачем недолік оформлення трудової книжки, а саме відсутність печатки організації, що вперше заповнювала трудову книжку, не може вважатися достатньою підставою неврахування її відомостей при обчисленні стажу роботи, оскільки внесення записів до відомостей про особу до трудової книжки не здійснювалось позивачем.

Крім того суд зазначає, що позивач не може нести негативні наслідки у зв`язку із неправильним заповненням роботодавцем першої сторінки трудової книжки, зокрема здійснення відтиску печатки світлого кольору.

Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Відсутність посилання чи неточних записів, відсутності печатки не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність ведення та заповнення трудової книжки.

Таким чином, недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а (адміністративне провадження №К/9901/2310/18).

Зі змісту вказаних вище норм вбачається, що довідки мають надаватися у разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про роботу особи у спірний період, що визначає її право на пенсію.

Будь-яких неточностей у найменуванні професії або ж в інших записах трудової книжки на ім`я позивача або ж щодо роботи неповний робочий день в ході розгляду справи не встановлено і відповідачами не надано.

Стосовно посилань представника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на факт, що 23 грудня 2022 року набрав чинності Закон України Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, відповідно до якого зупинено у відносинах, зокрема, з російською федерацією дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998року № 140/98-ВР.

Суд наголошує, що такий аргумент в ході призначення пенсії позивачу не мав місце. Крім того, в силу пункту 2 статті 13 названої Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Тож, припинення участі російської федерації в Угоді, так само, як і постанова Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", не є підставою для відмови в обчисленні стажу роботи позивача, адже такий стаж ним набутий до ухвалення відповідних рішень.

А тому, стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні.

При цьому, суд виходить з того, що аналізуючи надані документи, пенсійний орган, перш за все, має виходити з їх змісту, а не лише суто з форми. У даному випадку, органи Пенсійного фонду, переслідуючи в цілому законну мету попередження зловживання громадянами своїми правами та запобігання необґрунтованому призначенню пенсії, при виконанні своїх повноважень повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно, як це передбачено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, з тим, щоб не створювати штучних і явно необґрунтованих перешкод для реалізації громадянами їх прав.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що рішення від 21.03.2023 № 21 Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в частині не зарахування до загального страхового стажу роботи ОСОБА_1 періоду роботи в ЦУМі (Центральному універсальному магазині м. Душанбе) з 10.10.1979 р. по 29.07.1982 та періоду роботи на Комунально-торгівельному підприємстві «Ветеран» з 01.05.1993 по 26.12.1993 є необґрунтованим, оскільки прийняте без належної оцінки обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим це рішення суд визнає протиправним та скасовує його.

В свою чергу, суд наголошує, що наведена представником Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області аргументація стосовно відсутності необхідного стажу державної служби як підстава для відмови в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу не підлягає оцінці, оскільки в межах розгляду даної справи позивачем не оспорюється, як наслідок, не є предметом дослідження та відповідно надання оцінки судом.

Надаючи оцінку іншим вимогам позовної заяви, суд зазначає наступне.

Статтею 58 Закону №1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

При цьому, суд враховує, що у силу абзацу тринадцятого пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

А відповідно до абзацу першого пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

За таких обставин, оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії було визначено ГУПФ України в Сумській області, то саме останній має завершити процедуру призначення позивачу пенсії за віком.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.03.2023 про призначення пенсії за віком, зарахувавши до загального страхового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи в ЦУМі (Центральному універсальному магазині м. Душанбе) з 10.10.1979 р. по 29.07.1982 та період роботи на Комунально-торгівельному підприємстві «Ветеран» з 01.05.1993 по 26.12.1993, з урахуванням висновків суду.

Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн /а.с. 6/.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, частиною 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Суд бере до уваги те, що спір у даній справі виник внаслідок неправильних дій відповідача щодо перерахунку пенсії, відтак суд вважає за можливе на підставі частини 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України покласти на відповідача судові витрати позивача повністю.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФ України в Сумській області на позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Бандери Степана, буд. 43, м. Суми, 40009, ідентифікаційний код 21108013), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборності, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ідентифікаційний код 13486010), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код 13967927) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 21.03.2023 №21 Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в частині не зарахуванням до загального страхового стажу роботи ОСОБА_1 періоду роботи в ЦУМі (Центральному універсальному магазині м. Душанбе) з 10.10.1979 р. по 29.07.1982 та періоду роботи на Комунально-торгівельному підприємстві «Ветеран» з 01.05.1993 по 26.12.1993.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.03.2023 про призначення пенсії за віком, зарахувавши до загального страхового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи в ЦУМі (Центральному універсальному магазині м. Душанбе) з 10.10.1979 р. по 29.07.1982 та період роботи на Комунально-торгівельному підприємстві «Ветеран» з 01.05.1993 по 26.12.1993, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Бандери Степана, буд. 43, м. Суми, 40009, ідентифікаційний код 21108013) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ч.8 ст. 18, ч.ч. 7-8 ст. 44 та ст. 297 КАС України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підп. 15.5 підп. 15 п. 1 р. VII "Перехідні положення" КАС України.

Суддя І.Г.Ясиновський