Справа № 580/7221/23
Суддя: Валентина ТИМОШЕНКО
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року справа № 580/7221/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

11 серпня 2023 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якій просить:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування при призначенні пенсії позивачу до страхового стажу періоду його роботи водієм ЗАО Артіль старателів Амур російська федерація Хабаровський край Айно-Майський район (район Крайної Півночі) з 26.10.1992 по 15.11.2000 та щодо неврахування при обчисленні та нарахуванні пенсії його заробітної плати за цей період;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок пенсії позивачу з моменту призначення пенсії за віком, зарахувавши до його страхового стажу періоди його роботи водієм ЗАО Артіль старателів Амур російська федерація Хабаровський край Айно-Майський район (район Крайньої Півночі) з 26.10.1992 по 15.11.2000, а також врахувавши при обчисленні пенсії його заробітну плату за цей період відповідно до наданої довідки про заробітну плату від 19.09.2018 №121.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з заявою про перерахунок пенсії щодо врахування заробітної плати за період з 26.10.1992 по 15.11.2000 згідно довідки про заробітну плату від 19.09.2018 №121. За результатом розгляду поданої заяви, Головне управління Пенсійного фонду в Черкаській області прийняло рішення про відмову в перерахунку пенсії за віком з врахуванням заробітної плати за вищевказані періоди роботи, оскільки в довідці не підтверджено сплати внесків до пенсійного фонду російської федерації. Позивач вважає такі дії відповідачів неправомірними, просить позов задовольнити.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду 16.08.2023 відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Від Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області надійшов письмовий відзив, в якому представник просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обгрунтування своєї позиції представник відповідача зазначив, що підстави для врахування під час перерахунку пенсії довідки про заробітну плату від 19.09.2018 №121 відсутні, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків в пенсійний фонд російської федерації. Просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд встановив таке.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію за віком на підставі Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06.06.2023 у справі №580/3463/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву представника ОСОБА_1 від 22.11.2022 щодо перерахунку пенсії з 26.10.1992 по 15.11.2000 та прийняти рішення по суті, з урахуванням правової оцінки суду, наданої у цьому рішенні.

На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.06.2023 у справі № 580/3463/23, що набрало законної сили 07.07.2023, повторно розглянуто заяву представника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 22.11.2022 № 7624-7614/Т-02/8-2300/22 щодо перерахунку пенсії з 26.10.1992 по 15.11.2000 та прийнято рішення №47 від 24.07.2023, яким відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.

Зокрема в рішенні відповідача зазначено, що за матеріалами пенсійної справи період роботи із 26.10.1992 до 15.11.2000 до страхового стажу зараховано при призначенні пенсії з 19.09.2022. Для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи з 26.10.1992 до 15.11.2000 підстави відсутні, оскільки у довідці від 17.09.2018 №121 не зазначено про сплату внесків до Пенсійного фонду російської федерації.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на захист своїх прав і свобод у суді, а також на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян, є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон України №1058).

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) встановлено право громадян України на отримання пенсій та соціальних послуг.

Відповідно до статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004).

Положеннями статті 1 Закону №1058-IV визначено, що страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону №1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків із сум, виражених в іноземній валюті, здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за курсом валют, установленим Національним банком України на день обчислення страхових внесків.

Відповідно до частини 10 статті 20 Закону №1058-IV якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (частина 12 статті 20 Закону №1058-IV).

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону №1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Права громадян України, які працюють за кордоном, захищаються законодавством України та держави перебування, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина 2 статті 10 Закону України "Про зайнятість населення").

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Статтею 7 Угоди між Урядом України і урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993 (далі - Угода від 14.01.1993) встановлено, що питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 та двосторонніми угодами в цій галузі.

Згідно з абзацами 2, 3 статті 6 Угоди від 14.01.1993 трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Зі змісту наведених положень Угоди від 14.01.1993 суд дійшов висновку, що її положення розповсюджуються також і на питання пов`язані із зарахуванням періодів роботи на території інших держав до страхового стажу та обчислення пенсій, пов`язаних і з їх перерахунком. Наведене також підтверджує, що діюче в Україні пенсійне законодавство визначає, що у разі, якщо пенсія призначена на території України, а особа працювала на території російської федерації або на підприємстві зареєстрованому на території російської федерації після 13.03.1992, то цей стаж має враховуватися на території України як власний страховий (трудовий) стаж, хоча пенсійні внески можуть сплачуватися в російській федерації. Тобто існує гарантія врахування страхового (трудового) стажу кожної із сторін при призначенні пенсії на її території без перерахування страхових внесків.

Таким чином, стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права особи на пенсію та при її обчисленні.

Крім того, відповідно до статті 11 Угоди необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в установленому порядку на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, які входили до складу СРСР до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації.

Частиною 2 статті 4 Угоди "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів" від 15.04.1994, ратифікованої Законом України від 11.07.1995 №290/95-ВР, визначено, що трудовий стаж, включаючи стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Отже, обчислення стажу роботи позивача здійснюється згідно з законодавством російської федерації, на території якої у спірний період відбувалась трудова діяльність позивача.

Відповідно до абзацу 3 статті 3 федерального закону російської федерації від 17.12.2001 №173-ФЗ "Про трудові пенсії в російській федерації" (далі Закон рф №173-ФЗ), який застосовувався до 01.01.2015, іноземні громадяни та особи без громадянства, які постійно проживають в російській федерації, мають право на трудову пенсію нарівні з громадянами російської федерації, за винятком випадків, встановлених федеральним законом або міжнародним договором російської федерації.

Федеральним Законом "Про внесення змін в окремі законодавчі акти російської федерації з питань встановлення тарифів страхових внесків в державні позабюджетні фонди" від 03.12.2011 №379-ФЗ (далі - Закон №379-ФЗ) внесено зміни в статтю 7 федерального Закону "Про обов`язкове пенсійне страхування в російській федерації" №167-ФЗ від 15.11.2001, відповідно до яких, застрахованими особами є особи, на яких поширюється обов`язкове пенсійне страхування відповідно до цього закону.

При цьому, статтею 9 Закону №379-ФЗ передбачено, що він вступає в силу з 01.01.2012.

Разом з тим, суд зазначає, що відсутність інформації про сплату страхових внесків у період до 01.01.2012 пов`язана з відсутністю звітності щодо сплати таких внесків, оскільки обов`язок реєстрації в системі обов`язкового пенсійного страхування іноземних громадян і осіб без громадянства, та сплати за них страхових внесків виник з 01.01.2012 на підставі Закону №379-ФЗ.

При цьому суд наголошує, що записи спірного періоду роботи позивача з та врахування заробітної плати за періоди роботи в рф при обчисленні розміру пенсії, вказаний стаж та заробітна плата підтверджуються відповідними документами, що надавались позивачем Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області, зокрема:

- записами трудової книжки від 15.09.1981 №4190421;

- довідкою про заробітну плату від 19.09.2018 №121.

Відповідно до вимог чинного на момент внесення записів законодавства, жодних виправлень, закреслень тощо, не містять. Відповідач не ставить під сумнів достовірність та точність внесених до трудової книжки записів про роботу позивача. Зазначені відомості також підтверджені наказами, наявними в матеріалах пенсійної справи позивача.

Водночас, суд звертає увагу на принцип пропорційності, який вимагає співрозмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей - органи влади, зокрема, не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів). Вказаний принцип передбачає наявність розумного співвідношення між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе індивідуальний і надмірний тягар.

Так, відмова у врахуванні при визначенні розміру пенсії позивача наданих ним довідок з єдиної підстави, такої як не підтвердження сплати страхових внесків роботодавцем, є протиправною, оскільки покладає на пенсіонера надмірний індивідуальний тягар за ймовірні порушення роботодавцем, а не працівником вимог законодавства.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, від 23.03.2019 у справі №688/947/17, від 09.09.2019 у справі №242/5448/16-а, від 31.10.2019 у справі №235/7373/16.

Крім того, невиконання страхувальником обов`язку зі сплати страхових внесків не може позбавляти особу соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, адже суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту населення.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №144/669/17 та від 20.03.2019 у справі №688/947/17, у яких зроблено висновок, що несплата страхувальником страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи на підприємстві, оскільки працівник не несе відповідальності за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку сплати страхових внесків.

З урахуванням наведеного принципу пропорційності, суд дійшов висновку, що позивач не повинен зазнавати негативних наслідків від розбіжностей щодо сплати страхових внесків, які містяться в довідках.

Таким чином, відповідач протиправно не врахував для обчислення пенсії за віком позивачуза період з 26.10.1992 по 15.11.2000 заробітну палату згідно довідки про заробітну плату від 19.09.2018 №121.

Тобто для врахування наданої довідки для визначення розміру пенсії позивач надав відповідачу всі необхідні для цього документи, і будь яких застережень при отриманні вказаних документів чи про наявність в них будь яких недоліків позивачу не повідомлялось.

Враховуючи встановлене, суд вважає, що позовні вимоги зобов`язального характеру необхідно задовольнити шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести з 19.09.2022 (з моменту призначення пенсії) перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за період з 26.10.1992 по 15.11.2000, згідно довідки про заробітну плату від 19.09.2018 №121.

Крім того, суд зазначає, що позивачем безпідставно заявлено вимогу щодо здійснення перерахунку пенсії зарахувавши до його страхового стажу періоди його роботи водієм ЗАО Артіль старателів Амур російська федерація Хабаровський край Айно-Майський район (район Крайньої Півночі) з 26.10.1992 по 15.11.2000, оскільки вказаний період роботи із 26.10.1992 до 15.11.2000 до страхового стажу зараховано при призначенні пенсії з 19.09.2022, а тому така вимог задоволенню не підлягає.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Разом з тим, суд встановив, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн., тому, враховуючи приписи статті 139 КАС України, витрати зі сплати судового збору в сумі 536,80 грн необхідно присудити на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №47 від 24.07.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести з 19.09.2022 (з моменту призначення пенсії) перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за період з 26.10.1992 по 15.11.2000, згідно довідки про заробітну плату від 19.09.2018 №121.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Валентина ТИМОШЕНКО