Справа № 420/10308/23
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Маразліївської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Маразліївської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, в якій позивач просить суд cтягнути з Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за прострочення виконання судового рішення по справі №495/11745/18, 3% річних у сумі що складає 10263.00 грн. та інфляційні втрати 78360,19 грн. та по справі №420/20957/21, 3% річних, що складають 4489,00 грн. та інфляційні втрати у сумі 44042,80 грн. на загальну суму 137154.99 грн. (сто тридцять сім тисяч сто п`ятдесят чотири гривні 99 копійок) на користь позивача - ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що зволікання відповідача з виконанням судового рішення, що набрало законної сили, призвело до девальвації (знецінення) грошових коштів, стягнутих з них судовим рішенням, та інших втрат, а отже, позивач вправі вимагати від відповідача сплати не тільки суми боргового зобов`язання, що набуло грошового виразу, а й з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних.

Ухвалою від 15.05.2023 року адміністративний позов залишено без руху, позивачу наданий строк на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 16.06.2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 10.07.2023 року поновлено строк звернення до суду, позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі та визначено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що відповідачем до суду не подано відзиву на адміністративний позов.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 грудня 2017 року у справі №495/3979/17 ОСОБА_1 поновлено на посаді старости с. Долинівка Білгород-Дністровського району Одеської області. Стягнуто з Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05 травня 2017 року по 05 грудня 2017 року у розмірі 26051, 90 грн. Стягнуто з Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000, 00 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 року у справі №495/11745/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про стягнення середньомісячного заробітку за час затримки виконання судового рішення, стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу (з 06.12.2017 року по 17.08.2020 року) при затримці виконання рішення про поновлення на роботі у розмірі 382277, 41 грн. (триста вісімдесят дві тисячі двісті сімдесят сім гривень 41 коп.).

Стягнуто з Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 6000,00 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2021 року апеляційну скаргу Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області задоволено частково, змінено другий абзац рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.02.2021р. в частині стягнення з Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі.

Викладено другий абзац рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.02.2021р. в наступній редакції: «Стягнути з Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток, за період з 06.12.2017р. по 17.08.2020р., за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі у розмірі 374124 (триста сімдесят чотири тисячі сто двадцять чотири) грн. 30коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання вищевказаних рішень, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання судових рішень з 18.08.2020 року по 30.10.2021 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 року у справі №420/20957/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення задоволено частково.

Стягнуто з Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання судового рішення, без врахування обов`язкових необхідних до сплати платежів до бюджету за період з 18.08.2020 року по 30.10.2021 року на загальну суму 217592,90 грн. (двісті сімнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто дві грн. 90 коп.).

Стягнуто з Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі грн. 00 коп.).

В решті позовних вимог відмовлено.

Листом Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області №16-11-11/6086 від 09.09.2022 року повідомлено позивача, що Управлінням в межах залишку на рахунку, визначеної рішенням сесії програми, проведено на користь стягувача безспірне стягнення: -24.12.2021 моральної шкоди у сумі 6 000,00 грн, згідно виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду 29.10.2021 по справі №495/11745/18; - 30.12.2021 року частково середній заробіток у сумі 7 003,50 грн.

Крім того казначейською службою повідомлено, що на виконання п.34 Порядку, Управлінням було направлено боржнику - Маразліївській сільській раді відповідне повідомлення №15 про безспірне списання коштів з рахунків боржника № НОМЕР_1 у сумі 7003,50 грн.

25.01.2022 року Управлінням на адресу боржника направлено лист від 25.01.2022 №03-15-06/44, яким повідомлено про необхідність надання інформації щодо заходів, вжитих боржником, з метою виконання в повному обсязі вищевказаного виконавчого листа щодо стягнення з Маразліївської сільської ради на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, у 2022 році.

28.02.2022 року до Управління надійшла відповідь боржника від 20.02.2022 №105/02-07, якою повідомлено про планування та затвердження бюджетних призначень в бюджеті на 2022 рік КПКВ 0117693 рахунок №00033655 по виконанню в повному обсязі виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 року по справі №495/11745/18, про стягнення з Маразліївської сільської ради на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

28.02.2022 року Управлінням на користь стягувача проведено примусове списання коштів з рахунку № НОМЕР_1 у сумі 40 250,00 грн., про що повідомлено боржнику на виконання п.34 Порядку (повідомлення №3 від 28.02.2022).

04.05.2022 року Управлінням на користь стягувача проведено примусове списання коштів з рахунку № НОМЕР_1 у сумі 7 003,50 грн, про що повідомлено боржнику на виконання п.34 Порядку (повідомлення №9 від 05.05.2022).

04.07.2022 року Управлінням на користь стягувача проведено примусове списання коштів з рахунку № НОМЕР_1 у сумі 7 003,50 грн., про що повідомлено боржнику на виконання п.34 Порядку, повідомлення №15 від 05.07.2022.

19.08.2022 року Управлінням на користь стягувача проведено примусове списання коштів з рахунку № НОМЕР_1 у сумі 7 003,50 грн., про що повідомлено боржнику на виконання п.34 Порядку (повідомлення №17 від 22.08.2022).

Таким чином, станом на 09.09.2022 року виконавчий лист Одеського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 по справі №495/11745/18 про стягнення середнього заробітку, за період з 06.12.2017 р. по 17.08.2020 р., за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі у розмірі 374 124,30 коп. виконано частково в сумі 68 264,00 грн.

Позивач вважає, що у зв`язку із порушенням грошового зобов`язання він має право на відшкодування інфляційних витрат та 3 процентів річних від простроченої суми, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Суд враховує, що за змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11.04.2018 у справі №758/1303/15-ц.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 06.06.2012 у справі №6-49цс12, від 24.10.2011 у справі №6-38цс11).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.07.2018 у справі №2а-11853/10/1570.

У той же час, суд звертає увагу, що між позивачем та Маразліївською сільської радою відсутні договірні зобов`язання щодо нарахування та виплати середнього заробітоку за час вимушеного прогулу та середньомісячного заробітку за час затримки виконання судового рішення.

У постанові від 18.03.2020 у справі №711/4010/13-ц Великою Палатою Верховного Суду сформовано висновок, відповідно до якого приписи статті 625 ЦК України не застосовуються до трудових правовідносин, сімейних та інших правовідносин, які регулює спеціальне законодавство. Вказана правова позиція була висловлена також Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 у цивільній справі №6-2759цс15.

За результатами системного аналізу законодавчих приписів, які регулюють спірні відносини, та фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність цивільно-правових відносин між позивачем та пенсійним органом, як суб`єктом владних повноважень, відсутність цивільно-правового порушення з боку відповідача, який мав би складатися з протиправної поведінки (умисне протиправне користування відповідачем коштами належними позивачеві), що спричинила збитки, вини заподіювача, шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між ними.

Таким чином, в цій справі у відповідача не виникло перед позивачем грошового зобов`язання в порядку статті 11 Цивільного кодексу України, як зобов`язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України, а відтак відповідач не є боржником, що прострочив виконання грошового зобов`язання, у розумінні статті 625 Цивільного кодексу України, тому положення статей 549 та 625 ЦК України не підлягають застосуванню до спірних відносин.

Отже, підстави для стягнення на користь позивача суми 3% річних та втрат від інфляції відсутні.

Вказана правова позиція щодо застосування положень статті 625 ЦК України узгоджується з правовою позицією, що міститься у постанові Верховного Суду від 27.08.2020 у справі №804/871/16, від 18.07.2018 у справі №2а-11853/10/1570, від 08.02.2018 у справі №826/22867/15.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані спеціальним Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати «від 19.10.2000 №2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.

Тож, позивач не позбавлений можливості скористатися вказаним правом компенсації втрати частини доходів у порядку та спосіб, визначені законом.

Судом встановлено, що в даній справі позивач не заявляв відповідних вимог щодо саме компенсації втрати частини доходів, передбачених Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», а позовна заява не вмотивована відповідними підставами, відповідне право не підлягає захисту в межах цієї справи, розгляд якої суд здійснює в межах та на підставі заявлених позивачем вимог.

За таких підстав, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно приписів частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтями 72-76 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при відмові в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Маразліївської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області (вул. Миру, 152, с. Маразліївка, Білгород-Дністровський р-н., Одеська обл., 67760, Код ) про стягнення з Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за прострочення виконання судового рішення по справі №495/11745/18 3% річних у розмірі 10263.00 грн. та інфляційних втрат у розмірі 78360,19 грн. та по справі №420/20957/21, 3% річних у розмірі 4489,00 грн. та інфляційних втрат у розмірі 44042,80 грн., на загальну суму 137154.99 грн. (сто тридцять сім тисяч сто п`ятдесят чотири гривні 99 копійок), відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.

.