Справа № 440/3007/23
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/3007/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петрової Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Полтавській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Головне управління ДПС у Полтавській області звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 156496,55 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за відповідачем обліковується податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у 156496,55 грн, який виник внаслідок непогашення відповідачем податкового зобов`язання з єдиного податку.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, надіслано на адресу ФОП ОСОБА_1 , що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та повернуто «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

Так податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 156496,55 грн, виник за наступних обставин.

ФОП ОСОБА_1 подано податкові декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця:

№ від 04.04.2019 по термін сплати 20.05.2019 якою визначено суму грошового зобов`язання у загальному розмірі 12552,94 грн;

№ від 02.07.2019 по термін сплати 19.08.2019 грн якою визначено суму грошового зобов`язання у загальному розмірі 13994,35 грн;

№ від 01.10.2019 по термін сплати 21.11.2019 якою визначено суму грошового зобов`язання у загальному розмірі 12058,93 грн;

№ від 17.01.2020 по термін сплати 20.02.2020 якою визначено суму грошового зобов`язання у загальному розмірі 41314,49 грн;

№ від 08.04.2020 по термін сплати 22.05.2020 якою визначено суму грошового зобов`язання у загальному розмірі 23450,00 грн;

№ від 10.07.2020 по термін сплати 20.08.2020 якою визначено суму грошового зобов`язання у загальному розмірі 30968,68 грн;

№ від 06.10.2020 по термін сплати 19.11.2020 якою визначено суму грошового зобов`язання у загальному розмірі 20626,20 грн.

Згідно ІКП за відповідачем рахується заборгованість по нарахованій пені з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 1530,96 гривень.

На виконання вимог ст. 59 ПК України, Відповідачу сформовано податкову вимогу форми «Ф» від 24.06.2019 № 81228-51, яка направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення та повернута з відміткою поштового оператора «за закінченням терміну зберігання».

Вказана податкова вимога у адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалась.

Посилаючись на несплату відповідачем податкового зобов`язання у строки, визначені Податковим кодексом України, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За змістом підпунктів 14.1.39, 14.1.156, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут і надалі - у редакції, чинній на час спірних правовідносин) грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня; податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно із підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний, зокрема сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За змістом пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з підпунктом 41.1.1 пункту 41.1. статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Відповідно до пункту 41.4 статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Згідно з пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Аналіз наведених норм Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що статусу податкового боргу набуває узгоджена сума грошового (податкового) зобов`язання, не сплачена платником податків у визначений строк. Грошові зобов`язання, зазначені у поданій платником податковій декларації, підлягають сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом спору у цій справі є стягнення з ФОП ОСОБА_1 борг з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 156496,55 грн, який виник внаслідок несплати відповідачем, визначених у податкових деклараціях зобов`язань у встановлений Податковим кодексом України строк.

Вимога Головного управління ДПС у Полтавській області форми «Ф» від 24.06.2019 № 81228-51 надіслана за адресою відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення та повернута до контролюючого органу з відміткою відділення поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У свою чергу пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За приписами 42.5. Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Виходячи з викладеного, податкова вимога форми «Ф» від 24.06.2019 № 81228-51 вважається врученою відповідачу.

Доказів оскарження податкової вимоги в судовому або адміністративному порядку сторонами у справі не надано.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач відзиву на позовну заяву чи доказів сплати суми податкового боргу у повному обсязі до суду не надав.

Наявність у відповідача податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб підтверджується відомостями з інтегрованої картки платника податків.

Повноваження Головного управління ДПС у Полтавській області, як органу стягнення, на здійснення заходів щодо забезпечення погашення податкового боргу, зокрема, шляхом стягнення податкового боргу з фізичної особи, визначені статтями 20, 41, 87 Податкового кодексу України.

Отже, позов належить задовольнити.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Зважаючи на те, що позивачем є суб`єкт владних повноважень, доказів на підтвердження понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не надано, тому суд не вбачає підстав для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, код ЄДРПОУ ВП 44057192) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути податковий борг з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) у розмірі 156496,55 грн з єдиного податку з фізичних осіб на р/р UА0016706, код бюджетної класифікації платежу - 18050400, одержувач - ГУК у Полт.обл/тг м. Кременчук/18050400, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37959255, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М. Петрова