Справа № 440/8807/22
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2023-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 р.Справа № 440/8807/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Юрченко Д.С.,

представників сторін: представника позивача - Батраченко В.В.,

представника відповідача - Іваницької А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.04.2023, повний текст складено 13.04.2023, головуючий суддя І інстанції: С.С. Сич, м. Полтава, по справі № 440/8807/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БВС Ритейл"

до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю "БВС Ритейл" (далі по тексту позивач, ТОВ "БВС Ритейл") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (далі по тексту Держпродспоживслужби, відповідач), у якій просило суд :

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про застосування адміністративно - господарських санкцій за порушення вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін від 22.08.2022 № 8.0-41 щодо вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю "БВС Ритейл" необґрунтовано одержаної виручки в сумі 1421065,78 гр;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про застосування адміністративно - господарських санкцій за порушення вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін від 22.08.2022 № 8.0-41 щодо застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "БВС Ритейл" штрафу в сумі 1421065,78 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін №8.0-41 від 22 серпня 2022 року та висновки акту № 584 від 17.08.2022, на підставі якого складено оскаржуване рішення, не відповідають обставинам справи, документам перевірки та нормам законодавства, розрахунки необґрунтовано одержаної виручки здійснені неправильно та з порушенням вимог законодавства. Вважає, що запровадження у період, що перевірявся, одночасно двох способів регулювання цін на пальне, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 №341 (зі змінами у редакції, які набрали чинності з 12.05.2021) - та постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236, а саме, запровадження процедури декларування зміни ціни та установлення обов`язкових для застосування суб`єктами господарювання граничних рівнів торговельної надбавки є порушенням ст.ст.13 та 20 Закону України «Про ціни та ціноутворення». Крім того, вказані нормативно-правові акти з питань державного регулювання пального, на переконання позивача, є нечіткими та неясними, допускають неоднозначне (множинне) трактування, що є ознакою неналежного урядування з боку держави, а тому враховуючи відсутність з цього приводу будь-яких роз`яснень Держпродспоживслужби, ТОВ "БВС Ритейл" 19.05.2021 було вирішено виконати декларування змін цін на бензин марки А-92, бензин марки А-92, дизельне пальне за допомогою особистого кабінету у ДІЯ. При цьому, єдиний ресурс, на якому можливо здійснити декларування і це підтверджується відповідною інструкцією, розміщеною на сайті Держпродспоживслужби, повідомив позивача про те, що Кабінет Міністрів України скасував норму по декларуванню пального і послався на постанову № 474. Отже, декларування не здійснювалося, оскільки при спробі його здійснити після оприлюднення постанови Кабінету Міністрів України позивач не зміг цього зробити технічно та отримав відповідь служби підтримки Дія про скасування декларування цін на пальне.

Стверджує, що відповідач вибірково врахував документи, надані до перевірки, та розраховував суму необґрунтовано одержаної, на його думку, виручки та штраф з порушенням постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236, оскільки при обрахунку між фактичною виручкою від продажу (реалізації) товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання були враховані не всі кошти вище дозволеної ціни, а лише починаючи з 20.05.2022, вибираючи на свій власний розсуд певні періоди, а не суцільним порядком, хоча на вимогу перевіряючих була надана інформація поденно продажі та ціни з 10.05.2022.

Здійснюючи розрахунки необґрунтовано одержаної виручки відповідачем допущено суттєві помилки, зокрема, по бензину А-95-Е безпідставно зазначено, як ціну станом на момент введення в дію декларування зміни роздрібних цін, ціну в сумі 31,99 грн за літр, незважаючи на те, що у наданих до перевірки документах відсутні такі ціни на бензин марки А-95-Е.

Також, для розрахунку необґрунтованої виручки неправильно визначено «ціна станом на момент введення в дію декларування зміни роздрібних цін», що додатково свідчить про незаконність оскаржуваного рішення про застосування адміністративно - господарських санкцій за порушення вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін від 22.08.2022 № 8.0-41.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06.04.2023 у справі № 440/8807/22 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БВС Ритейл" до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін № 8.0-41 від 22 серпня 2022 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БВС Ритейл" витрати зі сплати судового збору в сумі 24810 грн. (двадцять чотири тисячі вісімсот десять гривень).

Відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.04.2023 у справі № 440/8807/22 та прийняти нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що підставою для проведення перевірки ТОВ «БВС Ритейл» слугував наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 02.08.2022 № 774 «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) в ТОВ «БВС Ритейл» (АЗС)», направлення на проведення перевірки від 02.08.2022 № 58, які були видані на підставі доручення Прем`єр-міністра України № 11381/0/1-22 від 08.05.2022, що повністю узгоджується із нормою ч.1 ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V), якою доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері визначено як окрему підставу для проведення позапланового заходу державного контролю (нагляду) та наказом Міністерства економіки України від 02.04.2022 року № 679-22 «Про рішення щодо проведення заходів державного нагляду (контролю) протягом періоду воєнного стану», відповідно до якого дозволено Держпродспоживслужбі протягом періоду воєнного стану проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) щодо суб`єктів господарювання роздрібної торгівлі у сфері формування, встановлення та застосування цін на товари, які мають істотну соціальну значущість, за переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. № 341 «Про заходи щодо стабілізації цін на товари, що мають істотну соціальну значущість, товари протиепідемічного призначення». Листом Держпродспоживслужби від 02.06.2022 №15.2.1-7/5992 (Вх057/01-01/2664-22 від 02.06.2022) Головним управлінням Держпродспоживслужби в областях та м. Києві рекомендовано провести перевірки дотримання суб`єктами господарювання на роздрібному ринку пального вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та досліджувати період з дати надання доручення і до дати набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 17.05.2022 № 594, якою було зупинено дію пункту 41-4 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236.

Визначений у направленні період перевірки з 04.08.2022-17.08.2022 відповідає нормі ч. 4 ст. 6 Закону № 877-V, якою передбачено, що строк здійснення позапланового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб`єктів малого підприємництва - двох робочих днів.

Вважає, що формулювання, яке наведене у дорученні Прем`єр-міністра України № 11381/0/1-22 від 08.05.2022 про необхідність інформування про стан виконання у тижневий строк, не дає підстав для висновку, що усі позапланові заходи повинні бути розпочаті та закінчені впродовж тижня із дня оформлення доручення. Вищенаведена правова позиція викладена у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду по справі № 120/7005/22 від 19.04.2023) https://reyestr.court.gov.ua/Review/110317902.

Посилання позивача на те, що виконання доручення № 11381/0/1-22 від 08.05.2022 обмежено певним строком, має бути оцінено критично, оскільки, згідно з приписами Регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженому постановою КМ України від 18.07.2007 № 950, вказане доручення є обов`язковим до виконання та стосується суб`єктів господарювання на роздрібному ринку пального та додержання ними вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Також зазначає, що жодним нормативно-правовим актом не встановлено мораторію на проведення перевірок на предмет дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін (вказана правова позиція викладена в рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 та підтримана Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду по справі № 420/11609/22 від 17.03.2023) https://reyestr.court.gov.ua/Review/106982786.

З урахуванням вищевикладеного, наполягає, що перевірка ТОВ «БВС Ритейл» за адресою: вул.Морозова, буд. 1-Б м.Харків, з питань дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, проведена за наявності підстав, визначених чинним законодавством України.

З посиланням на положення постанови Кабінету Міністрів України "Про заходи щодо стабілізації цін на товари, що мають істотну соціальну значущість, товари протиепідемічного призначення" № 341 від 22.04.2020 (далі по тексту - Постанова № 341), якою затверджено Порядок декларування зміни роздрібних цін на товари, що мають істотну соціальну значущість, і товари протиепідемічного призначення, що необхідні для запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та тимчасово запроваджено державне регулювання цін на товари, що мають істотну соціальну значущість, та товари протиепідемічного призначення шляхом декларування зміни роздрібних цін у разі їх збільшення, вказує, що оскільки до переліку таких товарів, зокрема, віднесено з 12.05.2021 бензин марки А-92, бензин марки А-95 та дизельне пальне, який реалізовувався позивачем у спірний період із збільшенням роздрібної ціни порівняно з роздрібною ціною на дату набрання чинності Постановою № 341 на 5 відсотків і більше, без процедури декларування зміни цін відповідачем правомірно застосовано адміністративно-господарські санкції на підставі ст. 20 Закону України «Про ціни та ціноутворення» від 21.06.2012 № 5007-VI (далі Закон № 5007-VI).

Пояснив, що завищення затвердженої роздрібної ціни на 1 літрі бензину А-95Е склала 12,13 грн на 1 літрі, та на 1 літрі дизельного пального 14,68 грн на 1 літрі. Загальна сума необґрунтованої виручки від реалізації дизельного пального та бензину А95Е за період 19.05.2022 склала 1000,86 грн. З урахуванням відсутності інформації про декларування ТОВ «БВС РИТЕЙЛ» роздрібних цін на бензини марок А-92, А-95 та дизельного палива до 30.06.2022 (дата початку провадження позивачем декларування зміни роздрібних цін на пальне) в Реєстрі роздрібних цін, що веде Держпродспоживслужба, порівняння здійснювалося шляхом порівняння роздрібної ціни на товар, що реалізується таким об`єктом (закладом), з роздрібною ціною на дату набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 341.

Враховуючи, що датою запровадження способу регулювання є 12.05.2021, проте АЗС № 80 не здійснювала діяльність до 20.09.2021 року, та не провадила декларування роздрібних цін на пальне, яке реалізувало, для розрахунку суми необґрунтованої виручки бралися роздрібні ціни на пальне, які сформовані станом на 20.09.2021 року.

Так, по реалізації : дизельного пального за період з 20.05.2022 по 30.07.2022 - 490773,74 грн.; бензину марки А-95 за період з 21.06.2022 по 24.06.2022 - 83562,07 грн; бензину марки А-92 за період з 02.06.2022 по 03.08.2022 - 324702,17 грн; бензину марки А-95Е за період з 20.05.2022 по 30.07.2022 - 521066,94 грн.

Таким чином, АЗС-80 ТОВ «БВС РИТЕЙЛ» за адресою здійснення господарської діяльності: вул. Морозова, буд. 1- Б, м. Харків одержано необґрунтовану виручку в загальній сумі 1421065,78 грн. Рішенням від 22.08.2022 № 8.0-41 вирішено вилучити в дохід державного бюджету з Товариства з обмеженою відповідальністю «БВС РИТЕЙЛ» необґрунтовано одержану виручку в загальній сумі 1421065,78 грн та штраф у сумі 100% необґрунтовано одержаної виручки - в загальній сумі 1421065,78 грн.

Щодо тверджень позивача про неправильність проведеного розрахунку необґрунтовано одержаної виручки зазначив, що розглянувши додаткові матеріали, які не були надані під час проведення перевірки, було встановлено, що бензин BVS PRO А-95 Евро 5- Е0 (код УКТ ЗЕД ) А-95Р на момент перевірки не реалізовувався, в той час як 30.07.2022 відповідно до наданих Z-звітів та змінних звітів на 20.09.2021, 22.09.2021, 23.09.2021 та Реєстру встановлених роздрібних цін на пальне на АЗС № 80, розташованою за адресою: м. Харків, вул. Морозова, буд. 1-Б, провадилась реалізація бензину А-95Е, яка розпочалась з 01.04.2022. Цей факт неможливо було встановити під час проведення перевірки в зв`язку з відсутністю даної інформації.

Вказані порушення, допущені позивачем, не спростовано позивачем та його представником під час судового розгляду справи, а доведені відповідачем наявними у матеріалах справи доказами. За результатами аналізу проведено новий розрахунок суми необґрунтованої виручки, одержаної Товариством з обмеженою відповідальністю «БВС РИТЕЙЛ» (АЗС за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Морозова, 1-Б) від реалізації палива без процедури декларування: бензину марки А-92 (код УКТЗЕД ) за період з 24.05.2022 по 03.08.2022; бензину марки А95 (код УКТЗЕД ) за період з 21.06.2022 по 24.06.2022; бензину марки А-95 е-30 Турбо (згідно Z-звіту - А-95Е) (код УКТЗЕД ) за період з 20.05.2022 по 30.07.2022; дизельного палива євро (ЕН-590) (код УКТЗЕД ) за період з 20.05.2022 по 30.07.2022.

За результатами проведених розрахунків, з урахуванням суми необґрунтованої виручки, одержаної суб`єктом господарювання в порушення вимог абз. 3,4 п.41-4 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 (зі змінами у редакції, яка діяла до 20.05.2022) за період 19.05.2022 в сумі 1000,86 грн (додаток 1 до акту перевірки №584 від 17.08.2022), загальна сума необґрунтовано одержаної виручки Товариством з обмеженою відповідальністю «БВС РИТЕЙЛ» (АЗС за адресою: Харківська обл., м.Харків, вул. Морозова, 1- Б) склала 1394107,53 грн, а штраф (який відповідно до ст.20 Закону України «Про ціни і ціноутворення» застосовується в розмірі 100 відсотків необґрунтовано одержаної виручки) - 1394107,53 грн. При цьому, згідно зі спірним рішенням загальна сума необґрунтованої виручки ТОВ «БВС РИТЕЙЛ» (АЗС за адресою: Харківська обл., м.Харків, вул. Морозова, 1-Б) становила 1421065,78 грн, а штраф - 1421065,78 грн. Отже, різниця в загальній сумі необґрунтовано одержаної виручки ТОВ «БВС РИТЕЙЛ» (АЗС за адресою: м. Харків, вул. Морозова,1-Б) після проведеного перерахунку становить 26958,25грн, а штраф 26958,25 грн.

Судова практика у сфері аналогічних правовідносин підтверджує правомірність накладення адміністративно- господарських санкцій на суб`єктів господарювання (рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 у справі № 440/7604/22, залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2023, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.11.2022 у справі № 420/12018/22, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 у справі № 140/637/23).

Також суд першої інстанції не звернув увагу на правові висновки постанов Верховного Суду від 20.12.2019 у справі № 820/3914/17, від 10 липня 2019 року у справі №804/639/18 відповідно до яких : саме по собі порушення процедури прийняття акту адміністративного органу може бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що таке порушення вплинуло або могло вплинути на правильність оскаржуваного рішення; певні дефекти адміністративного акту можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення; ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу, позивач просив суд апеляційної інстанції відхилити її вимоги, оскільки доводи викладені у апеляційній скарзі не відповідають обставинам справи та не доводять порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки вищевказане доручення Прем`єр-міністра України від 8 травня 2022 року мало бути виконане не пізніше ніж у місячний строк, а відповідачем не надано суду документів, якими б було продовжено строк виконання цього доручення до 02 серпня 2022 року включно чи визначення можливого нового строку, як і не надано доказів неможливості виконання доручення у встановлений цим дорученням строк, в свою чергу у наказі № 774 від 02 серпня 2022 року відсутні дані про продовження строку виконання доручення, у відповідача не було законних підстав для видачі такого наказу і здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) ТОВ «БВС Ритейл» (АЗС).

Окрім зазначеного, про протиправність оскаржуваного рішення свідчить те, що за правилами державного регулювання цін у вигляді встановлення граничного рівня торговельної надбавки, запровадженого постановою КМ України від 09.12.2020 № 1236, суб`єкт господарювання встановлює ціну, не покладаючись на власні розрахунки, а виключно дотримуючись правил верхнього порогу дозволеного КМ України (інакше будуть санкції), а тому не може прогнозувати, коли та на скільки Мінекономіки підніме середню вартість, та відповідно не має можливості завчасно розраховувати, коли саме необхідно здійснити інформування органів державного регулювання і контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення про наміри встановлення та застосування ціни, тобто задекларувати зміну ціни (п.п. 3 п.1 ст.1 Закону № 5007-VI»).

Крім того, Закон № 5007-VI не передбачає можливості одночасного застосування декількох способів державного регулювання цін. На підтвердження такого висновку наводить положення ст.20 Закону № 5007-VI, відповідно до яких при розрахунку адміністративно-господарської санкції застосовується «виручка за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання», а не запроваджених способів регулювання, а тому адміністративно-господарська санкція повинна розраховуватися як «позитивна різниця між фактичною виручкою від продажу (реалізації) товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання», а не одночасно за двома запровадженими способами регулювання (граничний рівень торгівельної надбавки за постановою КМ України № 1236 від 09.12.2020 та декларування зміни ціни за постановою КМ України № 341 від 22.04.2020), як це було здійснено відповідачем.

Запроваджуючи постановою КМ України № 474 від 14.05.2021 другий спосіб регулювання цін на пальне (граничний рівень торгівельної надбавки), Кабінет Міністрів виключає з Постанови № 341 (декларування зміни ціни) не товар (пальне), а лише окремо передбачений для пального спосіб декларування змін цін. Вказане призводить до того, що формально декларування пального залишається. Однак, ТОВ «БВС Ритейл» 19 та 20 травня 2021 року здійснивши спробу задекларувати зміни ціни у порядку передбаченому Постановою № 341 не змогло цього зробити, оскільки дана послуга була не доступна та отримало відповідь від адміністратора Дії, що декларування пального відмінено постановою КМ України № 474 від 14.05.2021.

Тобто, після винесення постанови КМУ № 474 від 14.05.2021 Держпродспоживслужба, яка є відповідальною службою за внесення змін до порталу Дія щодо декларування певних товарів, також, вірогідно, вважала, що декларування пального відмінено зазначеною постановою і нею були подані зміни до послуг адміністратору ДІЇ. Це пояснює чому ТОВ «БВС Ритейл» не змогло провести декларування.

Про те, що питання застосування декларування (чи діє воно чи ні, від якої ціни починати декларувати) викликало ряд питань, у тому числі у державних органів Держпродспоживслужби України та Міністерства економіки України, - свідчать листи Держпродспоживслужби від 28.05.2021 №15.3.1-4/12536 та Мінекономіки від 24.06.2021, які додані відповідачем до заперечень від 16.12.2022 /арк. справи 217-220/.

Зі змісту указаних листів вбачається, що Держпродспоживслужби зверталась до Мінкономіки з запитанням: чи підлягають декларуванню змін цін на бензини автомобільні та паливо дизельне? Яку ціну та на яку дату слід визначити як початкову для проведення декларування? Отже, і для відповідача норми зазначених нормативних актів є нечіткими та неясними.

А відтак, правильним є висновок суду, що за таких умов притягнення до відповідальності не може бути визнане таким, що переслідує законну мету і є пропорційнім.

Окремо зазначає, що на дату набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. № 341 вищевказаний об`єкт не працював, паливо АЗС № 80 за адресою : м. Харків, вул. Морозова, 16 не продавало, а отже роздрібні ціни встановлені не були, а тому у контролюючого органу не було підстав застосовувати ціни станом на 20.09.2021 для розрахунку необґрунтованої виручки, яка не є датою набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. № 341 та не є датою попереднього декларування позивачем роздрібної ціни на певні марки пального.

Також наполягає, що розрахунки суми необґрунтовано одержаної виручки здійснені відповідачем з численними порушеннями, що стало причиною неправильного розрахунку адміністративно-господарської санкції у бік збільшення. При цьому, контролюючий орган для такого розрахунку взяв не фактичну виручку, отриману ТОВ «БВС Ритейл», а довільно визначив її розмір шляхом множення кількості літрів на ціну пального. Але у зв`язку з тим, що ТОВ «БВС Ритейл» надавало знижку клієнтам фактична виручка була значно меншою, що не було враховано відповідачем.

Так, при розрахунку необґрунтованої виручки за 29.07.2022 така сума (графа 9 додаток 4 до акту перевірки) за даними контролюючого органу становила 16427,88 грн, разом з цим, згідно Z-звіту за 29 липня 2022 року фактична виручка від продажу (реалізації) товару становила 36252,74 грн, виручка обрахована з урахуванням допустимої ціни (графа 5 додатку 4 до акту перевірки) - 20368,93 грн (669,15л*30,44грн), а відтак необґрунтована виручка за 29.07.2022 року з урахуванням правильної кількості літрів (669,15 л) повинна бути 15883,81 грн (36252,74 грн - 20368,93 грн), а не 16427,88 грн.

Окремо, слід зазначити, що 29.07.22 реалізація дизельного пального згідно змінного звіту становила 669,15 літрів, згідно відомостей по товарам у роздріб у цей день також реалізовано 669,15 літрів, згідно Z-звіту також реалізовано 669,15 літрів (всі три документи надані перевіряючим під час перевірки), а у розрахунку контролюючого органу зазначено 669,16 літрів, що також призвело до неправомірного збільшення адміністративного- господарської санкції.

Для розрахунку необґрунтовано одержаної виручки по паливу моторному альтернативному А-95е-30 (у додатку 2 до Акту контролюючим органом визначено, як бензин А-95-Е) контролюючим органом взято ціну станом на 20.09.2021 (як ціну, від якої потрібно було декларувати товар), однак 20.09.2021 паливо моторне альтернативне А-95е-30 (код УКТЗЕД 2710 12 4501) на цій АЗС не продавалось та взагалі не продавалось у 2021 році.

Ціна 31,99 грн за 1 літр станом на 20.09.2021, яку наводить контролюючий орган, це ціна на преміальний бензин BVS PRO А-95 Євро5-Е0 (код УКТЗЕД 2710 12 4512), а це зовсім інше пальне, ніж паливо моторне альтернативне А-95е-30.

Позивач відхиляє твердження відповідача про відсутність деяких документів/інформації, неякісність копій документів, у зв`язку з чим неправильно розраховано адміністративно-господарську санкцію, як таких, що не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки всі запитувані документи, у тому числі на усну вимогу, позивач надав відповідачу під час перевірки. Жодних питань до документів, їх змісту, різниці між видами пального до ТОВ «БВС Ритейл» від перевіряючих не надходило.

Підсумовуючи вищевикладене, наполягає, що рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін від 22.08.2022 № 8.0-41 правомірно визнано судом першої інстанції протиправним та скасовано.

У надісланих до суду 16.08.2023 додаткових поясненнях відповідач зазначив, що станом на 02.08.2022 дату винесення наказу області № 774 Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській доручення Прем`єр-міністра було чинне, строк його виконання не закінчився. Відповідно, є необґрунтованим посилання позивача на «доктрину плодів отруйного дерева», як на недопустимість доказу акту перевірки у даних правовідносинах.

Щодо твердження позивача про невідповідність розрахунків до акту перевірки, як таких, що не сумісні із запровадженим способом державного регулювання цін на пальне, заперечив з посиланням на дію на час проведення позапланової перевірки одночасно двох постанов Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», та від 22.04.2020 №341 «Про заходи щодо стабілізації цін на товари, що мають істотну соціальну значущість, товари протиепідемічного призначення» та встановлення під час проведення позапланової перевірки АЗС № 80 за адресою : м.Харків, вул. Морозова, 16 реалізацію бензину А-95Е та дизельного пального за завищеною роздрібною ціною, яка була сформована з перевищенням граничного рівня торговельної надбавки, з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра бензину автомобільного та 1 літра дизельного пального, яка встановлена Міністерствомекономіки України. Завищення затвердженої роздрібної ціни на 1 літрі бензину А-95Е склала 12,13 грн, та на 1 літрі дизельного пального 14,68 грн.

З урахуванням відсутності інформації про декларування ТОВ «БВС РИТЕЙЛ» роздрібних цін на бензини марок А-92, А-95 та дизельного палива до 30.06.2022 (дата початку провадження декларування зміни роздрібних цін на пальне) в Реєстрі роздрібних цін, що веде Держпродспоживслужба, порівняння здійснено з роздрібною ціною на пальне, що реалізовувалося 20.09.2021, оскільки АЗС № 80 не здійснювала діяльність до вказаної дати. Дата запровадження способу регулювання 12.05.2021.

В іншій частині вказані додаткові пояснення та додаткові письмові пояснення, надані 29.08.2023 фактично дублюють зміст апеляційної скарги.

В надісланих до суду письмових поясненнях ТОВ «БВС РИТЕЙЛ», окрім викладеного раніше у відзиві на апеляційну скаргу, відображено хронологію подій, що мали місце у час запровадження змін до Постанови № 341 та Постанова № 1236, відповідно до якої вказано, що 12 травня 2021 року Постанова № 341 доповнюється товаром пальне, як товар, зміну ціни на який потрібно декларувати, при чому правила декларування для пального визначено індивідуально не так, як для інших товарів. 14 травня 2021 року постановою КМ України № 474 вводиться інший спосіб регулювання цін на пальне (граничний рівень торгівельної надбавки), при цьому Кабінет Міністрів виключає з Постанови № 341 (та що про декларування) не товар (пальне), а лише окремо передбачений для пального спосіб декларування змін цін. Однак, формально у Постанові № 341 декларування пального залишається. 14 травня 2021 КМ України постановою КМ України № 474 скасовує норму про декларування бензину та дизельного палива.

В надісланих до суду 06.09.2023 письмових поясненнях відповідач знову окреслив, що постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 341 (зі змінами), яка набрала чинності 18.05.2020, тимчасово на період карантину запроваджено державне регулювання цін на товари, що мають істотну соціальну значущість та товари протиепідемічного призначення шляхом декларування зміни роздрібних цін у разі їх збільшення та затверджено вичерпні переліки товарів, що мають істотну соціальну значущість, до яких, зокрема, відносилося в тому числі дизельне пальне та бензини марок А-92 та А-95.

Постановою № 341 визначався механізм декларування зміни роздрібних цін на товари, що мають істотну соціальну значущість, і товари протиепідемічного призначення, що необхідні для запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Декларуванню підлягала зміна роздрібних цін (з урахуванням податку на додану вартість) на кожний окремий вид товару незалежно від виду його упаковки (крім товарів, вид упаковки яких визначено у переліку товарів, що мають істотну соціальну значущість, затвердженому постановою № 341), ваги (об`єму) одиниці товару, дозування, форми випуску та будь-яких інших ознак.

Декларування зміни роздрібних цін на товари здійснювалося суб`єктом господарювання щодо об`єкта (закладу) роздрібної торгівлі у разі збільшення роздрібної ціни на товар, що реалізується таким об`єктом (закладом), порівняно з роздрібною ціною на дату набрання чинності Постановою № 341 або з попередньо задекларованою роздрібною ціною (крім випадків збільшення ціни внаслідок закінчення строку дії знижки або зменшення ціни) на 5 відсотків і більше, але менше ніж 10 відсотків, - за три дні до початку застосування роздрібної ціни, яка декларується, без урахування дня декларування.

З огляду на викладені законодавчі приписи слідує, що з 18.05.2020 реалізація товарів, що мають істотну соціальну значущість, товарів протиепідемічного призначення, переліки яких було затверджено Постановою № 341, за роздрібною ціною, підвищеною на 5 і більше відсотків без процедури декларування зміни цін, є порушенням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

У випадку реалізації товарів за роздрібною ціною, підвищеною на 5 і більше відсотків без процедури декларування зміни цін або недотримання строків їх застосування, до суб`єктів господарювання, які допускають зазначені порушення, застосовувалися адміністративно-господарські санкції відповідно до ст. 20 Закону № 5007-VІ.

Також у поясненнях відповідачем наведено розрахунок суми необґрунтованої виручки, одержаної АЗС ТОВ «БВС РИТЕЙЛ» в порушення вимог постанови КМУ від 22.04.2020 № 341 (зі змінами) за період з 20.05.2022 по 30.07.2022, з 20.09.2021 по 10.08.2022, з 24.05.2022 по 03.08.2022, з 21.06.2022 по 24.06.2022, з 20.05.2022 по 30.07.2022 та з 20.05.2022 по 30.07.2022.

У поясненнях, надісланих 06.09.2023 позивачем стисло викладено основні доводи, які раніше наводилися у відзиві на апеляційну скаргу та додаткових поясненнях.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній та додаткових поясненнях, просив суд апеляційної інстанції їх задовольнити.

Представник позивача у надісланому до суду письмовому відзиві на апеляційну скаргу, в додаткових поясненнях та в судовому засіданні просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "БВС Ритейл" (ідентифікаційний код 44098532) зареєстроване як юридична особа, основним видом діяльності позивача є 47.30 Роздрібна торгівля пальним, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /том 1 а.с. 19/.

02.08.2022 ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області прийнято наказ № 774 "Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) в Товаристві з обмеженою відповідальністю "БВС Ритейл" (АЗС)", яким відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Закону України "Про ціни і ціноутворення", на підставі доручення Прем`єр-міністра України від 08.05.2022 № 11381/0/1-22 /том 2 а.с. 18/ щодо невідкладного проведення перевірок дотримання суб`єктами господарювання на роздрібному ринку пального вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін з урахуванням постанов Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 № 303 "Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану" та від 09.12.2020 № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами), на підставі наказу Міністерства економіки України від 02.04.2022 №679-22 "Про рішення щодо проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) протягом періоду воєнного стану", керуючись підпунктом 11 пункту 11 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 24.02.2020 № 164, наказано головному спеціалісту відділу контролю за регульованими цінами Управління захисту споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області Севаст`яновій Ірині Василівні та головному спеціалісту відділу ринкового та метрологічного нагляду Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області Мірошниченко Ірині Віталіївні здійснити позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "БВС Ритейл" (, адреса місцезнаходження: 36009, Полтавська область, м. Полтава, вул. Зіньківська, буд. 19-Б) за адресою здійснення господарської діяльності: Харківська обл., м. Харків, вул. Морозова, 1-Б, з питань, що зазначені в уніфікованому Акті, складеному за результатами проведення планової (позапланової) перевірки за дотриманням суб`єктами господарювання вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 26.08.2020 № 1637 (зі змінами), з фіксуванням процесу заходу засобами відеотехніки /том 2 а.с. 21-22/.

На підставі наказу в.о.начальника ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області від 02.08.2022 № 774 головному спеціалісту відділу контролю за регульованими цінами Управління захисту споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області Севаст`яновій Ірині Василівні та головному спеціалісту відділу ринкового та метрологічного нагляду Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області Мірошниченко Ірині Віталіївні видано направлення від 02.08.2022 № 584 на проведення позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "БВС Ритейл" за адресою здійснення господарської діяльності: Харківська область, м. Харків, вул. Морозова,1-Б, термін дії направлення за період з 04.08.2022-17.08.2022 /т. 1 а.с. 61/.

Копія направлення від 02.08.2022 № 584, яка міститься у матеріалах справи, вручена керівнику структурного підрозділу АЗС Гордієнку Ю.С. 04.08.2022, що підтверджується розпискою про отримання на примірнику направлення /том 2 а.с. 23-24/.

За результатами проведеної позапланової перевірки за дотриманням суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін Товариства з обмеженою відповідальністю "БВС Ритейл" посадовими особами ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області складено акт від 17.08.2022 № 584, додатками до якого є розрахунки необґрунтовано одержаної виручки, що є невід`ємною частиною цього акту /том 2 а.с. 229-250, том 3 а.с. 1-10/.

Розглянувши акт, складений за результатами проведення позапланової перевірки за дотриманням суб`єктом господарювання за дотриманням суб`єктами господарювання вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін від 17.08.2022 № 584) АЗС-80 ТОВ "БВС Ритейл", начальник ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області прийняв рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін № 8.0-41 від 22.08.2022 /том 1 а.с. 20-21, том 3 а.с. 15-16/, яким, керуючись пунктом 6 частини 1 статті 18 та пунктом 1 частини 1, частиною 2 статті 20 Закону України "Про ціни і ціноутворення" вирішив вилучити у Товариства з обмеженою відповідальністю "БВС Ритейл" необґрунтовано одержану виручку в сумі 1421065,78 грн, яка протягом 15 календарних днів з дня отримання цього рішення підлягає перерахуванню в дохід державного бюджету(пункт 1), а також застосував до Товариства з обмеженою відповідальністю "БВС Ритейл" штраф у сумі 1421065,78 грн, який протягом 15 календарних днів з дня отримання цього рішення підлягає перерахуванню в дохід державного бюджету (пункт 2).

Рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін № 8.0-41 від 22.08.2022 направлене ТОВ "БВС Ритейл" поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення та вручено позивачу 26.09.2022, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення, копія якого наявна у матеріалах справи /том 3 а.с. 17/.

Позивач не погодився з рішенням Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін № 8.0-41 від 22 серпня 2022 року та звернувся до суду з позовом у цій справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та протиправності рішень ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області про застосування адміністративно - господарських санкцій за порушення вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін від 22.08.2022 № 8.0-41 щодо вилучення у ТОВ "БВС Ритейл" необґрунтовано одержаної виручки в сумі 1421065,78 грн та від 22.08.2022 № 8.0-41 щодо застосування до позивача штрафу в сумі 1421065,78 грн, як таких, що прийняті відповідачем не на підставі, не у межах повноважень, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а відтак підлягають скасуванню відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 КАС України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 5 квітня 2007 року № 877-V (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі по тексту Закон № 877-V).

Відповідно до статті 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом; спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

Частиною 1 статті 2 Закону № 877-V встановлено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

За приписами абзацу 8 частини 1 статті 6 Закону № 877-V підставою для здійснення позапланового заходу є, зокрема, доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю) (абзац 11 частини 1 статті 6 Закону № 877-V).

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Частиною першою-п`ятою статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.

Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що в якості підстави для призначення позапланової перевірки наказом ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області від 02.08.2022 № 774 та для видачі направлення на перевірку № 584 від 02.08.2022 слугувало доручення Прем`єр-міністра України від 08 травня 2022 року № 11381/0/1-22, в якому викладено прохання відповідно до компетенції невідкладно забезпечити проведення перевірок дотримання суб`єктами господарювання на роздрібному ринку пального вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін. У разі необхідності вжити відповідних заходів реагування. Про результати у тижневий строк проінформувати Кабінет Міністрів України /том 2 а.с. 18/.

Зі змісту вказаного доручення вбачається невідкладність його виконання та встановлення тижневого строку на інформування Кабінету Міністрів України про результати вжитих відповідних заходів реагування.

Згідно з частиною 2 § 2 Регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 липня 2007 року № 950 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 9 листопада 2011 р. № 1156, чинній на час видачі доручення, далі по тексту - Регламент), прем`єр-міністр, керуючи роботою Кабінету Міністрів, дає доручення, які є обов`язковими для виконання, членам Кабінету Міністрів, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, крім тих, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів через відповідних міністрів, Голові Ради міністрів Автономної Республіки Крим та головам місцевих держадміністрацій. Доручення Прем`єр-міністра оформляється як офіційний документ організаційно-розпорядчого характеру на спеціальному бланку.

Виконання законів України, постанов Верховної Ради, актів Президента України та Кабінету Міністрів, доручень Прем`єр-міністра забезпечують міністерства, інші центральні та місцеві органи виконавчої влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим (§ 75 Регламенту).

Відповідно до приписів § 78 Регламенту завдання, щодо яких визначено строк виконання, виконуються в установлений строк. Якщо строк виконання не зазначено, завдання виконується не пізніше ніж у місячний строк.

У разі коли з об`єктивних причин виконати завдання у визначений строк неможливо, керівник органу виконавчої влади, відповідального за виконання, визначає можливий новий строк та до завершення встановленого строку повідомляє про це з викладенням відповідного обґрунтування Кабінетові Міністрів та іншим заінтересованим органам виконавчої влади.

Якщо за результатами проведеного Секретаріатом Кабінету Міністрів аналізу поданої інформації перенесення строку не матиме негативних наслідків, контроль за виконанням завдання здійснюється з урахуванням нового строку. В іншому разі рішення про перенесення строку приймає Прем`єр-міністр або за його дорученням Перший віце-прем`єр-міністр.

Отже, доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері, яке прийняте у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави має бути виконане у встановлений цим дорученням строк або не пізніше ніж у місячний строк, а у разі, коли завдання у визначений строк неможливо, керівник органу виконавчої влади, відповідального за виконання, визначає можливий новий строк та до завершення встановленого строку повідомляє про це з викладенням відповідного обґрунтування Кабінетові Міністрів та іншим заінтересованим органам виконавчої влади.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Так, в пунктах 70-71 рішення по справі "Рисовський проти України" (заява №29979/04) ЄСПЛ підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування", згідно з яким державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, пункт 120, "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), заява № 48939/99, пункт 128, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), № 21151/04, пункт 72, "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява №10373/05, пункту 51).

Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), заява №55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і Тошкуце та інші проти Румунії (Toscuta and Others v. Romania), заява №36900/03, п. 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що у спірних відносинах наказ відповідача № 774 від 02.08.2022 про проведення позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "БВС Ритейл" (, адреса місцезнаходження: 36009, Полтавська область, м. Полтава, вул. Зіньківська, буд. 19-Б) за адресою здійснення господарської діяльності: Харківська обл., м. Харків, вул. Морозова, 1-Б, прийнято майже через три місяці після отримання доручення Прем`єр-міністра України від 08 травня 2022 року № 11381/0/1-22, що враховуючи визначену в останньому невідкладність забезпечення проведення перевірок дотримання суб`єктами господарювання на роздрібному ринку пального вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та встановлений тижневий строк щодо інформування про результати таких перевірок Кабінет Міністрів України свідчить про недотримання ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області строку виконання такого доручення.

З огляду на положення § 78 Регламенту, відповідно до яких строк виконання вказаного доручення не може перевищувати одного місяця, не надання до суду документів, якими було би продовжено строк виконання цього доручення аж до 02 серпня 2022 року включно чи визначення можливого нового строку, як і не надання доказів неможливості виконання доручення у встановлений у ньому строк, посилання відповідача на дійсність доручення Прем`єр-міністра України від 08 травня 2022 року № 11381/0/1-22 на час винесення наказу від 02.08.2022 є такими, що підлягають відхиленню. Отже, станом на дату прийняття наказу № 774 від 02.08.2022 така підстава, як доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держав, вичерпала свою дію, та не могла бути застосована.

Колегія суддів наголошує, що відповідач, як державний орган, який не дотримався своїх власних процедур, не повинен уникати виконання своїх обов`язків, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Колегією суддів встановлено, що предметом позапланової перевірки відповідачем визначено дотримання Закону № 5007-VI, з питань, які зазначені в уніфікованому Акті, складеному за результатами проведення планової (позапланової) перевірки за дотриманням суб`єктами господарювання вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 26.08.2020 № 1637 (зі змінами), однак фактично, як вбачається зі змісту Акту перевірки від 17.08.2022 № 584, відповідачем перевірялося дотримання позивачем вимог постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами та доповненнями у редакції, яка діяла до 20.05.2022) та постанови Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 341 "Про заходи щодо стабілізації цін на товари, що мають істотну соціальну значущість, товари протиепідемічного призначення" (зі змінами та доповненнями).

Так, за висновками перевірки від 17.08.2022 № 584 встановлено порушення позивачем абз. 3, 4 п. 41-4 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами та доповненнями у редакції, яка діяла до 20.05.2022), а саме, застосування завищених роздрібних цін під час реалізації дизельного пального та бензину марки А-95Е, які були сформовані з перевищенням граничного рівня торгівельної надбавки, яка встановлена Міністерством економіки України, та пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 341 "Про заходи щодо стабілізації цін на товари, що мають істотну соціальну значущість, товари протиепідемічного призначення" (зі змінами та доповненнями) в частині здійснення реалізації пального без декларування зміни роздрібних цін.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 341 "Про заходи щодо стабілізації цін на товари, що мають істотну соціальну значущість, товари протиепідемічного призначення" затверджено Порядок декларування зміни роздрібних цін на товари, що мають істотну соціальну значущість, і товари протиепідемічного призначення, що необхідні для запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - Порядок), який визначає механізм декларування зміни роздрібних цін на товари, що мають істотну соціальну значущість, і товари протиепідемічного призначення, що необхідні для запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, переліки яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. № 341 "Про заходи щодо стабілізації цін на товари, що мають істотну соціальну значущість, товари протиепідемічного призначення" (далі - товари).

Пунктом 3 цього Порядку передбачено, що декларування зміни роздрібних цін на товари здійснюється суб`єктом господарювання щодо об`єкта (закладу) роздрібної торгівлі у разі збільшення роздрібної ціни на товар, що реалізується таким об`єктом (закладом), порівняно з роздрібною ціною на дату набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. № 341 або з попередньо задекларованою роздрібною ціною (крім випадків збільшення ціни внаслідок закінчення строку дії знижки або зменшення ціни): на 15 відсотків і більше - за 30 днів до початку застосування роздрібної ціни, яка декларується, без урахування дня декларування; на 10 відсотків і більше, але менше ніж 15 відсотків, - за 14 днів до початку застосування роздрібної ціни, яка декларується, без урахування дня декларування; на 5 відсотків і більше, але менше ніж 10 відсотків, - за три дні до початку застосування роздрібної ціни, яка декларується, без урахування дня декларування. Постанова Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. № 341 набрала чинності 18.05.2020.

Отже, в силу положень Постанови № 341 суб`єкт господарювання щодо об`єкта (закладу) роздрібної торгівлі у разі збільшення роздрібної ціни на товар, що реалізується таким об`єктом (закладом), порівняно з роздрібною ціною станом на 18.05.2020 або з попередньо задекларованою роздрібною ціною, повинен декларувати такі зміни роздрібних цін.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.03.2021 № 450 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. № 341» доповнено перелік товарів бензином та дизельним пальним та пункт 3 Порядку декларування зміни роздрібних цін на товари, що мають істотну соціальну значущість, і товари протиепідемічного призначення, що необхідні для запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженого зазначеною постановою, доповнити абзацом такого змісту: "Декларування зміни роздрібних цін на бензини марки А-92 та А-95 і дизельне пальне здійснюється суб`єктом господарювання щодо об`єкта (закладу) роздрібної торгівлі у разі збільшення роздрібної ціни товару на 1 відсоток і більше порівняно з роздрібною ціною на момент декларування за 20 днів до початку застосування роздрібної ціни, яка декларується, без урахування дня декларування". Постанова Кабінету Міністрів України від 21.03.2021 № 450 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. № 341» набрала чинності 12.05.2021.

Таким чином, постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. № 341 з 12.05.2021 було запроваджено декларування зміни роздрібних цін на бензини марки А-92 та А-95 і дизельне пальне. А відтак, у суб`єкта господарювання щодо об`єкта (закладу) роздрібної торгівлі у разі збільшення роздрібної ціни на вказаний товар, що реалізується таким об`єктом (закладом), порівняно з роздрібною ціною станом на 12.05.2021 або з попередньо задекларованою роздрібною ціною, виникає обов`язок задекларувати такі зміни роздрібних цін.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2021 № 474 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. № 341 і від 9 грудня 2020 р. № 1236" абзац п`ятий пункту 3 Порядку декларування зміни роздрібних цін на товари, що мають істотну соціальну значущість, і товари протиепідемічного призначення, що необхідні для запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. № 341, виключено.

Доповнено постанову Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 пунктом 41-4 такого змісту:

41-4. Установити на період дії карантину граничний рівень торговельної надбавки в розмірі:

не більше 7 гривень з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра дизельного палива;

не більше 5 гривень з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра бензинів автомобільних.

Середня вартість 1 літра дизельного палива ULSD 10 ppm та бензинів автомобільних GASOLINE 10 ppm визначається Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства на підставі розрахунків акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, проведених з урахуванням відповідних даних міжнародного інформаційного агентства Platts CIF NWE за попередні 10 днів, розрахункових коефіцієнтів 0,825 кг/літр та 0,745 кг/літр відповідно, сум митних платежів (акцизний податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) та податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції) та щоденного офіційного курсу іноземної валюти, встановленого Національним банком у відповідному періоді. Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України подає зазначені розрахунки Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства щомісяця до 1, 11 і 21 числа.

Інформація про середню вартість 1 літра дизельного палива та бензинів автомобільних оприлюднюється на офіційному веб-сайті Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства щомісяця до 3, 13 і 23 числа.

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 14.05.2021 № 474 ця постанова набирає чинності з дня її опублікування, тобто з 14.05.2021, крім абзаців другого - четвертого пункту 2 змін, затверджених цією постановою, які набирають чинності з 15 травня 2021 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.05.2022 № 594 "Про зупинення дії пункту 41-4 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236" зупинено дію пункту 41-4 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2021 р., № 1, ст. 14, № 40, ст. 2387, № 46, ст. 2848; 2022 р., № 25, ст. 1331, № 28, ст. 1533) - із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2022 р. № 488. Постанова Кабінету Міністрів України від 17.05.2022 № 594 набрала чинності 20.05.2022.

З урахуванням вищенаведеного, пункт 41-4 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 (діяв з 15.05.2021 по 20.05.2022), яким було установлено на період дії карантину граничні рівні торгівельної надбавки на дизельне паливо та на бензини автомобільні, є запровадженням іншого способу регулювання ціни на одні й ті ж самі товари, щодо яких постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 №341 з 12.05.2021 вже було запроваджено декларування зміни роздрібних цін.

Аналіз вищенаведених норм права дозволяє дійти висновку, що з 15.05.2021 по 20.05.2022 одночасно діяли дві постанови Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 341 з 12.05.2021 та від 09.12.2020 № 1236 з 15.05.2021, якими запроваджено два різних способи державного регулювання цін на дизельне паливо та бензин автомобільний, у тому числі марки А-92, А-95, у вигляді декларування зміни роздрібних цін та застосування граничних рівнів торгівельної надбавки відповідно.

При цьому, відповідач, вважаючи, що у разі реалізації товарів, що мають істотну соціальну значущість, товарів протиепідемічного призначення, переліки яких було затверджено Постановою № 341, за роздрібною ціною, підвищеною на 5 і більше відсотків без процедури декларування зміни цін, є порушенням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, підтверджує застосування до позивача одночасно двох способів державного регулювання цін на дизельне паливо та бензин автомобільний.

Згідно з частиною 2 статті 12 Господарського кодексу України (далі ГК України) основними засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб`єктів господарювання є, зокрема, регулювання цін і тарифів.

Відповідно до частини 2 статті 191 ГК України державне регулювання цін здійснюється згідно із Законом України "Про ціни і ціноутворення" та іншими законами.

Статтею 192 ГК України встановлено, що політика ціноутворення, порядок встановлення та застосування цін, повноваження органів державної влади та органів місцевого самоврядування щодо встановлення та регулювання цін, а також контролю за цінами і ціноутворенням визначаються законом про ціни і ціноутворення, іншими законодавчими актами.

Основні засади цінової політики і регулює відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення визначено Законом № 5007-VI.

Відповідно до приписів статті 1 Закону № 5007-VI декларування зміни ціни та/або реєстрація ціни - інформування суб`єктом господарювання у встановленому порядку органів державного регулювання і контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення про наміри встановлення та застосування ціни, відмінної від поточної; застосування ціни - продаж (реалізація) товару за встановленою ціною; продаж (реалізація) - господарська операція, під час якої здійснюється обмін товару на виражений у грошовій формі еквівалент або інший вид компенсації його вартості; товар - продукція, роботи, послуги, матеріально-технічні ресурси, майнові та немайнові права, що підлягають продажу (реалізації); торговельна надбавка (націнка) - сума витрат суб`єкта господарювання, що пов`язані з обігом товару та здійснюються в процесі його продажу (реалізації) у роздрібній торгівлі, та прибутку. Гранична торговельна надбавка (націнка) є її максимально допустимим рівнем, який повинен враховуватися суб`єктом господарювання під час реалізації товару в роздрібній торгівлі.

Згідно з частиною 1 статті 13 Закону № 5007-VI державне регулювання цін здійснюється Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, державними колегіальними органами та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень шляхом: 1) установлення обов`язкових для застосування суб`єктами господарювання: фіксованих цін; граничних цін; граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) та постачальницько-збутової надбавки (постачальницької винагороди); граничних нормативів рентабельності; розміру постачальницької винагороди; розміру доплат, знижок (знижувальних коефіцієнтів); 2) запровадження процедури декларування зміни ціни та/або реєстрації ціни.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону № 5007-VI передбачено, що до суб`єктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції за: порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін - вилучення необґрунтовано одержаної виручки, що становить позитивну різницю між фактичною виручкою від продажу (реалізації) товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання (крім тих, що на постійній основі надають житлово-комунальні послуги або мають адресного споживача), та штраф у розмірі 100 відсотків необґрунтовано одержаної виручки.

Враховуючи, що статтею 13 Закону № 5007-VI визначено декілька способів регулювання цін : 1) установлення обов`язкових для застосування суб`єктами господарювання фіксованих цін, граничних цін, граничних рівнів торгівельної надбавки (націнки) та постачальницько-збутової надбавки (постачальницької винагороди), граничних нормативів рентабельності, розміру постачальницької винагороди, розміру доплат, знижок (знижувальних коефіцієнтів); 2) запровадження процедури декларування зміни ціни та/або реєстрації ціни), а статтею 20 Закону № 5007-VI - спосіб обрахування адміністративно-господарської санкції за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін шляхом вилучення необґрунтовано одержаної виручки, що становить позитивну різницю між фактичною виручкою від продажу (реалізації) товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання, колегія суддів зазначає, що протягом одного проміжку часу може бути запроваджений лише один із визначених законом способів регулювання ціни на відповідний вид товарів.

А відтак, застосування до позивача одночасно двох способів державного регулювання цін на дизельне паливо та бензин автомобільний за спірний період є протиправним.

На підтвердження вищенаведеного висновку суду апеляційної інстанції свідчить також порядок розрахунку необґрунтовано одержаної виручки, який визначено пунктом 1 частини 1 Закону № 5007-VI, оскільки за один і той самий період за правилами вказаної норми права буде відбуватися задвоєння при обрахунку такої необґрунтовано одержаної виручки (позитивна різниця між фактичною виручкою від продажу (реалізації) товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання) за один і той самий період.

Слід зауважити, що Законом № 5007-VI не встановлено повноважень контролюючого органу зменшувати чи зараховувати розмір розрахованої відповідно до вимог Закону № 5007-VI необґрунтовано одержаної виручки, зокрема, при встановленні одночасно декількох різних способів регулювання цін.

Таке регулювання порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі Щокін проти України).

У рішенні Європейського Суду по справі "Аманн проти Швейцарії" від 16 лютого 2000 року зазначено, що якість закону вимагає, щоб він був доступний для даної особи і вона також могла передбачити наслідки його застосування до неї та щоб закон не суперечив принципові верховенства права. Це означає, що в національному праві має існувати засіб правового захисту від свавільного втручання з боку державних органів у права, гарантовані Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Небезпека свавілля є особливо очевидною, коли виконавча влада здійснює свої функції закрито. Закон має містити досить зрозумілі й чіткі формулювання, які давали б громадянам належне уявлення стосовно обставин та умов, за якими державні органи уповноважені вдаватися до втручання в право.

Жодна норма не може вважатися „законом", якщо вона не сформульована з точністю, достатньою для того, щоб надати змогу громадянинові регулювати свою поведінку: він має бути спроможним - якщо потрібно, після відповідної консультації - передбачити такою мірою, наскільки це є розумним за даних обставин, наслідки, які можуть випливати з його дій. Ці наслідки не повинні бути передбачуваними з абсолютною певністю. У той час, як певність у праві є вельми бажаною, вона може спричиняти надмірну жорсткість, а право має йти в ногу з обставинами, що змінюються. Відповідно до цього більшість законів з необхідністю укладаються в термінах, які більшою чи меншою мірою є нечіткими, а їхнє тлумачення і застосування є питаннями практики (Рішення Європейського суду Фельдек проти Словаччини від 12.07.2001 року).

Положення закону повинні бути передбачуваними та надавати достатньо гарантій проти свавільного застосування (рішення Європейського суду по справі Свято - Михайлівської парафії проти України від 14 червня 2007 року).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Статтею 3 Закону України № 877-V також передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема, презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю).

Сама юридична конструкція вказаної норми дає підстави стверджувати, що презумпція застосовна не лише у ситуації прямої суперечності норм, але й у будь-якій іншій ситуації невизначеності в процесі правозастосування.

Запровадження двох різних способів регулювання ціни на одні й ті ж самі товари у період, що перевірявся створює правову невизначеність для суб`єкта господарювання в процесі правозастосування стосовного того, якого саме із запроваджених способів регулювання ціни суб`єкт господарювання має дотримуватися протягом цього періоду для уникнення відповідальності у вигляді адміністративно-господарських санкцій.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 341, у редакції чинній з 12.05.2021, яким запроваджено декларування зміни роздрібних цін на бензин марки А-92, бензин марки А-95, дизельне пальне, позивач вчиняв відповідні дії 19.05.2021 та 20.05.2021 з метою декларування зміни роздрібних цін на такі товари в електронному вигляді шляхом подання відомостей до Держпродспоживслужби через її офіційний веб-сайт з використанням кваліфікованого електронного підпису (служба підтримки Дія).

Однак, позивач не зміг задекларувати зміну роздрібних цін з технічних причин, з цього питання звертався до адміністратора за роз`ясненням та на свої звернення отримав роз`яснення служби підтримки Дія про те, що КМ України скасовано норму про декларування бензину та дизельного палива, тому ця функція недоступна /том 1 а.с. 96-113, том 3 а.с. 151-154/. Вказане є додатковим свідченням нечіткості та неясності наведених вище норм не тільки для суб`єкта господарювання, але й для державних органів, на які покладено обов`язок забезпечити впровадження норм права.

Притягнення до відповідальності за таких умов не може бути визнане таким, що переслідує законну мету і є пропорційним.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно з вимогами пункту 3 Порядку декларування зміни роздрібних цін на товари, що мають істотну соціальну значущість, і товари протиепідемічного призначення, що необхідні для запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. № 341, обов`язок декларування зміни роздрібних цін на товари у суб`єкта господарювання щодо об`єкта (закладу) роздрібної торгівлі виникає у разі встановлення факту збільшення роздрібної ціни на товар, що реалізується таким об`єктом (закладом) шляхом порівняння з роздрібною ціною на дату набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. № 341 або з попередньо задекларованою роздрібною ціною.

Слід відмітити, що невід`ємною частиною акту перевірки № 584 від 17.08.2022, на підставі якого прийнято оскаржуване рішення, є додатки №№1-5 до нього - розрахунки суми необґрунтовано одержаної виручки, здійснені відповідачем під час позапланової перевірки, оформленої актом № 584 від 17.08.2022 /том 1 а.с. 50-57/.

У цих розрахунках перевіряючі порівнювали ціну реалізації на об`єкті з ціною, яка зазначена як "ціна станом на момент введення в дію декларування зміни роздрібних цін, грн./л". При цьому у розрахунках не зазначено дату, станом на яку вказана така ціна.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що у даному випадку враховано ціну, встановлену підприємством на різні види пального станом на 20.09.2021 /том 2 а.с. 59/.

Однак, 20.09.2021 не є датою набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. № 341 та не є датою попереднього декларування позивачем роздрібної ціни на певні марки пального.

Як з`ясовано колегією суддів, визначення 20.09.2021 в якості дати, з якою слід провести порівняння ціни реалізації на об`єкті за періоди з 08.05.2022 по 14.08.2022, з 07.05.2022 по 14.08.2022 та з 14.05.2022 по 12.08.2022, пов`язано з тим, що на дату набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 341, а саме, станом на 12.05.2021, ТОВ "БВС Ритейл" за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Морозова, 1-Б не здійснювало реалізації будь-якого пального. Отже, ціну реалізації на об`єкті було вирішено взяти станом на 20.09.2021, оскільки ця дата припадає на період з 15.05.2021 до 20.05.2022, протягом якого діяв пункт 41-4 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 р. № 1236, яким було встановлено інший спосіб державного регулювання цін на пальне шляхом установлення граничних рівнів торгівельної надбавки та який набрав чинності пізніше, ніж постанова Кабінету Міністрів України від 21.03.2021 № 450.

Разом з цим, постанова Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 341 або будь-яка інша з тих, які діяли у спірний період та підлягали застосуванню у цих правовідносинах, не надавала контролюючому органу повноважень діяти у такий спосіб у випадку відсутності реалізації певних товарів станом на 12.05.2021.

Колегія суддів наголошує, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом, а відтак не вправі на власний розсуд всупереч діючим нормативно-правовим актам брати до уваги дату, яка не була визначена у постанові Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 341.

Відповідачем і в апеляційній скарзі не наводиться жодного доводу на спростування вищенаведеного висновку суду першої інстанції, фактично все обґрунтування таких дій зводиться к цитуванню положень чинного законодавства, відповідно до яких Держпродспоживслужба може здійснювати позапланові заходи державного нагляду (контролю) щодо суб`єктів господарювання роздрібної торгівлі у сфері формування, встановлення та застосування цін на товари, які мають істотну соціальну значущість, за переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. № 341 «Про заходи щодо стабілізації цін на товари, що мають істотну соціальну значущість, товари протиепідемічного призначення».

Дослідивши розрахунки суми необґрунтовано одержаної виручки, які є невід`ємними частинами акту перевірки та були зроблені відповідачем, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що такі розрахунки містять й інші численні помилки та є такими, що навіть у випадку доведення Держпродспоживслужбою правомірності своїх дій у спірних правовідносинах, слугували окремою самостійною підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Так, здійснюючи розрахунок необґрунтовано одержаної виручки, відповідачем, як ціну бензину А-95-Е станом на 20.09.2021, наведено ціну в сумі 31,99 грн за літр, хоча у наданих до перевірки документах відсутні такі ціни на бензин марки А-95-Е (код УКТЗЕД ).

Зазначена у розрахунку ціна 31,99 грн була встановлена на іншу марку бензину автомобільного ВVS PRO А-95 (код УКТЗЕД ), натомість, станом на 20.09.2021 (яка врахована відповідачем у розрахунку, про що зазначено вище) на АЗС, на якій проведено перевірку, не продавався та взагалі був відсутній на об`єкті бензин А-95-Е-30 Турбо /том 2 а.с. 59-63/.

Також знайшло своє підтвердження у суді апеляційної інстанції, що 29.07.2022 обсяг реалізації дизельного пального згідно змінного звіту 669,15 літрів /том 3 а.с. 173/, згідно Z-звіту також 669,15 літрів /том 3 а.с.174-175/, а у розрахунку контролюючого органу - 669,16 літрів /том 1 а.с. том 1 а.с. 56/, що в свою чергу вплинуло на розрахунок необґрунтовано одержаної виручки у бік її збільшення.

Крім того, при розрахунку необґрунтовано одержаної виручки перевіряючими не враховано дію знижок для споживачів по карткам лояльності, внаслідок чого сума необґрунтовано одержаної виручки розрахована з помилками. Наприклад, згідно змінного звіту АЗС № 80 за 19.07.2022 ціна реалізації дизельного палива - 55,99 грн, всього 377,09 грн /том 3 а.с. 165/, а згідно Z-звіту фактично 377,09 літрів дизельного палива реалізовано за 20633,03 грн, тоді як у розрахунку відповідача різниця вирахувана з суми 21113,27 грн (337,09 грн*55,99 грн) замість 20633,03 грн, а отже з помилкою /том 4 а.с. 166-167/. Аналогічні помилки допущено й за інші дати 21.07.2022, 22.07.2022, 23.07.2022, 29.07.2022 /том 4 а.с. 155-175/.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що при здійсненні розрахунків необґрунтовано одержаної виручки відповідачем не враховано, що обсяг певного виду палива та вартість реалізованого виду палива були зафіксовані у Z-звітах (фіскальний звітний чек), що складені окремо за кожну зміну, тому за певну дату складалися декілька Z-звітів, які є окремими документами, що містять відомості про розрахункові операції, зокрема, про обсяг та вартість виду пального, реалізовані протягом однієї зміни.

Факти допущення помилок при здійсненні розрахунків сум необґрунтовано одержаної виручки підтверджено і самим відповідачем, яким під час розгляду справи поза межами перевірки, що закінчилася 17.08.2022, складено нові розрахунки, які містяться у матеріалах справи /том 4 а.с. 79-90/.

При цьому, графи нових розрахунків не збігаються з графами, що є додатками до акту перевірки, як за змістом, такі і за їх кількістю, деякі з нових розрахунків містять інші періоди, за які розрахована сума необґрунтованої виручки порівняно з розрахунками, що є додатками до акту перевірки /том 4 а.с. 83-85/, а також містять інші суми необґрунтовано одержаної виручки, як більші, так і менші, у порівнянні з розрахунками, що є невід`ємними частинами акту перевірки.

Колегією суддів взято до уваги, що відповідач не заперечує вищевказаних обставин, пояснюючи їх ненаданням позивачем до перевірки документів у повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що письмова вимога про надання документів Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 02.08.2022 № 7.2-057/2/3841-22 містить вимоги до позивача про надання різних видів документів з зазначенням різних періодів, а саме, з 08.05.2022 по 14.08.2022 (пункт 3, 4, 6 вимоги); з 07.05.2022 по 14.08.2022 (пункт 5 вимоги); з 14.05.2022 по 12.08.2022 (пункт 7 вимоги) /том 2 а.с. 25-28/. При цьому, відповідач вимагає надати зазначені у цій вимозі документи за періоди по 14.08.2022 включно до 11.08.2022.

Матеріалами справи підтверджено, що на вказану письмову вимогу відповідача позивачем надано до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області витребувані документи разом із супровідним листом від 11.08.2022 № 147 /том 2 а.с. 29-228/.

Згідно з частиною 6 статті 7 Закону № 877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

У разі створення суб`єктом господарювання перешкод органу державного нагляду (контролю) чи його посадовим особам при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) в акті обов`язково зазначається опис дій чи бездіяльності, що призвели до створення таких перешкод, з посиланням на відповідні норми закону.

Разом з цим, у акті позапланової перевірки за дотриманням суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін від 17.08.2022 № 584 не зазначено жодних зауважень щодо ненадання позивачем до позапланової перевірки документів або надання їх не у повному обсязі чи неналежної якості, не складено будь-яких актів про ненадання документів.

Відповідачем не встановлено під час перевірки надання уповноваженим органам недостовірних відомостей або невиконання приписів уповноважених органів або створення перешкод для виконання покладених на них функцій з боку позивача та не застосовано до позивача за такі порушення адміністративно-господарські санкції в порядку статті 20 Закону № 5007-VI , а тому доводи відповідача про надання позивачем до перевірки витребуваних контролюючим органом документів не у повному обсязі та неналежної якості є такими, що не підтверджені документально.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (ч.4 ст.9 КАС України).

За приписами ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За визначенням ч.1 ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.76 КАС України).

Згідно з ч.ч.1-3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що акт перевірки від 17.08.2022 № 584 з додатками, що є його невід`ємною частиною, який слугував підставою для прийняття спірного рішення, складений з численними помилками та з порушенням вимог статті 20 Закону № 5007-VI, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недопустимість та неналежність такого доказу у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів зауважує, що в силу ч.2 ст.2 КАС України будь-які рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення контролюючим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 23.10.18 у справі №822/1817/18 та від 02.04.19 у справі №822/1878/18.

Натомість, оспорюване у цій справі рішення суб`єкта владних повноважень не містить чіткого визначення підстав та мотивів для його прийняття, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість такого рішення.

Обов`язок доведення відповідності оскарженого рішення закону за критеріями п. 2 ч.2 КАС України, який покладено відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України саме на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, контролюючий орган не виконав.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає наявними підстави для скасування рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про застосування адміністративно - господарських санкцій за порушення вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін від 22.08.2022 № 8.0-41 щодо вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю "БВС Ритейл" необґрунтовано одержаної виручки в сумі 1421065,78 грн та застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "БВС Ритейл" штрафу в сумі 1421065,78 грн, як таких, що прийняті без дотримання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, непропорційно та нерозсудливо.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що покладені в основі спору у справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які мають значення для прийняття судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

За визначенням, наведеним у ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд прийшов до вичерпних юридичних висновків на підставі встановлених фактичних обставин справи та правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.04.2023 по справі № 440/8807/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді В.Б. Русанова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено та підписано 15.09.2023 року