Справа № 520/10841/23
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

15 вересня 2023 року № 520/10841/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту відповідач-1, ГУ ПФУ в Харківській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту відповідач-2, ГУ ПФУ в Сумській області), в якому просить суд:

- визнати протиправним рішення №40 Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 10 лютого 2023 року щодо відмови у призначенні та виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій на день призначення пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області призначити та виплати ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій на день призначення пенсії;

- стягнути з Головного у правління Пенсійного фонду України в Харківській області за рахунок його бюджетних асигнувань (ідентифікаційний код юридичної особи 14099344. адреса місця реєстрації: 61022, м. Харків, Майдан Свободи, Держпром 3, під`їзд 2), на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що по досягненню пенсійного віку, позивачка звернулася до управління пенсійного фонду України у Харківській області із заявою про призначення пенсії та їй була призначена пенсія за віком.

Позивачка звернулася до управління пенсійного фонду України у Харківській області із заявою про отримання виплати грошової допомоги, відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», де п. 7-1 Прикінцевих положень передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років до пунктів «е»-«ж» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» і мають страховий стаж, зокрема жінки 30 років на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій на день її призначення.

10 лютого 2023 року головним управлінням пенсійного фонду України у Сумській області було прийнято рішення №40 за підписом заступника начальника відділу перерахунків пенсій №1 управління пенсійною забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ОСОБА_2 про відмову в наданні виплати грошової допомоги.

У своєму рішенні відповідач посилається на те, що перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909.

Розділом 2 «Охорона здоров`я» вищевказаного переліку передбачені лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад) які працюють, зокрема в лікарняних закладах.

У документах, наданих до заяви про призначення грошової допомоги відсутні підтверджуючі первинні документи щодо віднесення посад, на яких працювала заявниця до лікарського або середнього медичного персоналу.

З вказаним рішенням позивачка не згодна, у зв`язку з чим звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 15.05.2023 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Представником відповідача-1 надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що у документах позивача, доданих до заяви про призначення грошової допомоги, відсутні підтверджуючі первинні документи щодо віднесення посад, на яких працювала ОСОБА_1 , до лікарського або середнього медичного персоналу. Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для призначення та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій на день призначення пенсії.

Представник відповідач-2, у встановлений судом строк, правом надати відзив на позовну заяву не скористався.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , на день досягнення пенсійного віку працює у закладі - Державна установа «Інститут медичної радіології та онкології ім. С.П. Григор`єва Національної академії медичних наук України», на посаді завідувач відділення променевої патології та паліативної медицини, лікар - радіолог.

08 лютого 2023 року позивачкою було подано заяву про виплату грошової допомоги відповідно до ст. 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (із змінами, внесеними постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1), з 01.04.2021 органи Пенсійного фонду України застосовують екстериторіальний принцип призначення та перерахунку пенсій.

Відповідно до п.4.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі-Порядок), заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних».

Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Відповідно до п.п.2 п.4.2 Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Тобто, звернення ОСОБА_1 було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 10.02.2023 № 40 відмовлено ОСОБА_1 , в допризначенні пенсії у зв`язку з наданням додаткових документів для отримання виплати грошової допомоги, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви від 08.02.2023.

В обґрунтування зазначеного рішення відповідачем зазначено, що у документах, наданих до заяви про призначення грошової допомоги, відсутні підтверджуючі первинні документи щодо віднесення посад, на яких працювала заявниця, до лікарського або середнього медичного персоналу.

Вважаючи зазначення рішення протиправним, позивачка за захистом своїх прав звернулася до суду.

Приписами статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел з 01.01.2004 визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі по тексту - Закон України №1058-IV), який прийнятий на зміну положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі по тексту - Закон України №1788-XII).

Таким чином, оскільки Закон України №1058-ІV та Закон України №1788-XII регулюють одні і ті ж правовідносини, пріоритет у застосуванні за загальним правилом мають норми Закону України №1058-IV, як акту права, прийнятого пізніше у часі, а норми Закону України №1788-XII підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання у приписах Закону України №1058-IV.

Згідно пункту 7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України №1058-IVособам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

З системного аналізу викладеного суд зазначає, що право на отримання відповідної грошової допомоги не залежить та не пов`язується із призначенням саме пенсії за вислугою років, а є окремим правовим механізмом відповідної соціальної виплати, який також може реалізовуватись при призначенні пенсії за віком.

Зазначений висновок міститься у постановах Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №442/456/17 та від 13.02.2019 у справі №233/4308/17.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі по тексту - Порядок №1191).

Порядок №1191 визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України №1788-ХІІ, що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 (далі по тексту - Перелік №909).

Пунктом 5 вказаного Порядку №1191 визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону України №1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України №1788-ХІІ, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Відповідно до пункту 6 вказаного Порядку №1191 для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно зі статтями 27 і 28 Закону України №1058-IVстаном на день її призначення.

Згідно з пунктом 7 вказаного Порядку №1191 виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 (далі по тексту - Перелік №909), визначені заклади і установи охорони здоров`я та посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до розділу 2 Переліку №909 до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) у лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, санітарно-епідеміологічних закладах, діагностичних центрах.

Пунктом 2 примітки до Переліку №909 встановлено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Відтак, із наведених норм Закону України №1788-ХІІ та Переліку №909 вбачається, що право на пенсію за вислугу років мають працівники охорони здоров`я, зокрема, лікарі та середній медичний персонал, які працювали, зокрема, у лікарняних закладах, незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Приписами статті 62 Закону України №1788 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі по тексту - Порядок №637) затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Таким чином, саме трудова книжка працівника є основним документом, який підтверджує його трудовий стаж. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів чи показань свідків.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2020 у справі №159/4315/16-а та від 26.04.2021 у справі №348/2180/16-а.

Досліджуючи матеріали справи, суд встановив, що позивач працювала в Державній установі «Інститут медичної радіології та онкології ім. С. П. Григор`єва Національної академії медичних наук України» на наступних посадах:

З 01.09.1986 року по 31.08.89 року працювала клінічним ординатором.

З 01.09.1989 року по 31.12.1994 року працювала молодшим науковим співробітником відділення профілактики і терапії променевої патології.

З 01.01.1995 року по 29.12.1994 року по 15.02.1999 року науковим співробітником відділення профілактики і терапії променевої патології.

З 16.02.1999 року по 06.02.2000 року науковим співробітником відділення терапії і хірургії променевої патології.

З 07.02.2000року по 15.10.2002 року старшим науковим співробітником відділення терапії і хірургії променевої патології.

З 16.10.2002 року по 01.02.2004 року завідувач відділенням терапії та хірургії променевої патології.

З 02.02.2004 року по 28.02.2012 року завідувач відділення променевої патології.

З 01.03.2012 року по 29.04.2014 року завідувач відділення лікування і реабілітації променевих уражень.

З 30.07.2014 року по 30.04.2017 року завідувач відділення променевої патології та реабілітації.

З 01.05.2017 року по 22.06.2017 року виконуюча обов`язки завідувача відділення ядерної медицини та променевої патології.

З 23.06.2017 року по 01.05.2018 року завідувач відділення ядерної медицини та променевої патології

З 01.06.2018 року по 31.05.2019 року завідувач відділення променевої патології та паліативної медицини, лікар-радіолог.

З 01.06.2019 року по теперішній час завідувач відділення променевої патології та паліативної медицини, лікар-радіолог.

За вказаний період роботи знаходилась у відпустці до догляду за дитиною віком до 3-х років з 29.04.1987 року по 03.03.1988 року та з 04.03.1988 року но 04.09.1988 року.

Також у відпустці без збереження заробітної плати в період з 14.08.1995 року по 02.09.1995 року, з 14.08.1997 року по 04.09.1997 року, з 15.03.1999 року по 31.03.1999 року, з 05.12.2005 року по 09.12. 2005 року.

Ці обставини підтверджуються довідкою №62/02-04 віл 26.01.2023 року та копією трудової книжки серія НОМЕР_2 від 01.11.1985р.

Загальний стаж роботи по вислузі років, як лікаря, складає 34 роки 09 місяців, що не заперечується сторонами у справі.

Отже, для отримання грошової допомоги при призначенні пенсії за віком, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій мають бути дотримані такі вимоги:

- особа має досягнути пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зокрема частиною 1 статті 26 встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років;

- на день досягнення пенсійного віку особа мала працювати в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- мати страховий стаж, зокрема для жінок - 30 років на таких посадах;

- особа до цього не отримувала будь-яку пенсію.

Так, позивач станом на дату звернення до відповідача з заявою про призначення та виплату спірної допомоги досягла 60-річного віку, їй призначена пенсія вперше. При цьому, відповідачем не заперечується, що на день досягнення пенсійного віку позивач працювала в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку №1191, враховується в календарному обчисленні. При цьому, допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З огляду на зазначене, суд вважає, що у спірних відносинах дотримано всіх умов, визначених пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV, для виплати позивачу грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

З метою обрання належного способу захисту порушеного права позивача, враховуючи дискреційність повноважень відповідача щодо нарахування та виплати спірної допомоги, суд вважає за необхідне, визнати протиправним та скасувати рішення №40 Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 10 лютого 2023 року щодо відмови у призначенні та виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій на день призначення пенсії ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити та виплати ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій на день призначення пенсії.

При цьому, суд зобов`язує зарахувати спірні періоди саме Головне управління ПФУ в Сумській області, яке розглядало заяву позивача про призначення вказаної грошової допомоги

У зв`язку із наведеним, відсутні підстави для задоволення позову до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Згідно частинам першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовної заяви.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення №40 Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 10 лютого 2023 року щодо відмови у призначенні та виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій на день призначення пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Сумській області (вул. Степана Бандери, буд. 43, м. Суми, Сумська область, 40009, ) призначити та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій на день призначення пенсії.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) судові витрати в загальному розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Сумській області (вул. Степана Бандери, буд. 43, м. Суми, Сумська область, 40009, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 15 вересня 2023 року.

Суддя Бадюков Ю.В.