Справа № 461/2889/23
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 461/2889/23 пров. № А/857/12101/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Ільчишин Н. В.
за участю секретаря судового засідання Носа С. П. Вовк А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 червня 2023 року (рішення ухвалене за правилами провадження в окремих категоріях термінових справ з повідомленням сторін в м.Львові судом у складі головуючого судді Радченка В.Є., дата складення повного тексту рішення суду 21 червня 2023 року) у справі №461/2889/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови, суд

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 звернувся до Галицького районного суду м. Львова з позовною заявою до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, в якому просив:

визнати протиправною та скасувати постанову РАП № про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.152-1 КУпАП, та закрити провадження у справі, повернувши йому кошти у розмірі 400 грн, які сплачені у формі штрафу за оскарженою постановою.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 21 червня 2023 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняте нове, яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судове рішення прийнято з неповним з`ясуванням судом обставин справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги позивач вказує, що інспектор з паркування сектору контролю за дотриманням правил паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Юзьків Олег Миколайович повинен був встановити РНОКПП особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та не мав права зазначити у графі РНОКПП код ЄДРПОУ юридичної особи, генеральним директором якої є позивач. Апелянт наголошує, що мова йде не про описку в діях відповідача, а істотне порушення законності в частині визначення суб`єкта адміністративної відповідальності, що перебуває у взаємозв`язку із ст. 7 КУпАП (ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про розгляд апеляційної скарги позивач повідомлений шляхом надіслання повістки, ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду. Крім того про дату розгляду справи позивач повідомлений телефонограмою.

Про розгляд апеляційної скарги відповідач повідомлений шляхом надіслання повістки, ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на поштову адресу відповідача, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

В судове засідання представник відповідача не прибув, причин неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не направляв.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Лисенко Д.В. надав пояснення та підтримав доводи апеляційної скарги.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів, на дату винесення постанови за ТОВ «Авентус Лізинг» КОД , зареєстровано транспортний засіб Mazda 3, державний номерний знак НОМЕР_1 .

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб на 25.01.2023 року, керівником ТОВ «Авентус Лізинг» КОД є Миник Олег Богданович.

За даними оскаржуваної постанови, 25 січня 2023 року о 16:34 год. в було здійснено паркування вказаного транспортного засобу в межах відведеного майданчика для платного паркування, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Гавришкевича, код майданчика для платного паркування В1016, без проведення оплати вартості послуг з користування таким майданчиком, чим порушено абз. 2 п. 26 Правил паркування транспортних засобів, затв. Постановою КМ №1342 від 03.12.2009 року, за що керівника ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.152 -1 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною вище постановою про накладення адміністративного стягнення, позивач звернувся з цим позовом до суду.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст.152-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі за не оплату вартості з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування.

Пунктом 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року №1342, визначено, що користувач зобов`язаний поставити транспортний засіб на місце для паркування відповідно до дорожньої розмітки та дорожніх знаків, а також з дотриманням вимог цих Правил і Правил дорожнього руху, сплатити вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування, розмістити на час паркування на майданчиках для паркування, на яких не запроваджено автоматизовану систему, під лобовим склом транспортного засобу документ про оплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування у спосіб, що забезпечує його видимість для перевірки;

З оглянутих матеріалів фотофіксації до постанови РАП, наведених у додатку 2 (фото 1-4), вбачається, що підтвердження оплати відсутнє протягом періоду часу більшого, ніж 10 хвилин, про що зазначено на таких фото (а.с.38-40).

Так, фото 1 додатку 2 було здійснено об 16 год. 19 хв. на якому видно, що транспортний засіб Mazda3, державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходиться на відведеному майданчику для платного паркування, код майданчика для платного паркування В1016, географічні координати: 49.84436, 24.030632. На наступних фото 2-4 додатку 2 видно, що транспортний засіб Mazda 3, державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходиться на відведеному майданчику для платного паркування, код майданчика для платного паркування В1016, однак підтвердження оплати за послуги з користування майданчиком для платного паркування, відсутнє.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Суд вважає, що надані відповідачем фотоматеріали є належним та допустимим доказом, у розумінні положень ст. 251 КУпАП, ст.ст.72, 99 КАС України.

При цьому, суд критично оцінює доводи позивача про те, що він не є суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.152-1 КУпАП, з огляду на таке.

Суб`єктом правопорушення за частинами 1,2, 8 ст.152-1 КУпАП є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування), а в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису) відповідальна особа, зазначена у ч. 1 ст.14-2 цього кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

Згідно із ч. 1 ст.14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Судом встановлено, що згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів, на дату винесення постанови за ТОВ «Авентус Лізинг» КОД , зареєстровано транспортний засіб Mazda 3, державний номерний знак НОМЕР_1 .

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб на 25.01.2023 року, керівником ТОВ «Авентус Лізинг» КОД є Миник Олег Богданович.

Отож відповідальною особою за належне паркування обумовленого вище транспортного засобу є Миник Олег Богданович, як керівник ТОВ «Авентус Лізинг».

Доказів, які б свідчили про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, позивач суду не надав.

Тому, враховуючи надані сторонами пояснення та зібрані у справі докази, колегія суддів вважає підтвердженим факт вчинення позивачем спірного адміністративного правопорушення, а як наслідок вважає правомірною оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів не погоджується з доводами позивача, що вказана постанова про накладення на нього адміністративного стягнення є незаконною та підлягає скасуванню з підстав невірного зазначення інформації у графі реєстраційний номер облікової картки платника податків особи, стосовно якої розглядається справа, з огляду на таке.

Окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 753/4366/17, від 11.09.2018 у справі № 826/11623/16, від 14.08.2018 у справі №826/15341/15.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 червня 2023 року у справі №461/2889/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Н. В. Ільчишин
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 14 вересня 2023 року