Справа № 600/2692/22-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 вересня 2023 року

м. Київ

справа №600/2692/22-а

адміністративне провадження № К/990/3769/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Губської О. А.,

суддів: Білак М.В., Мельник-Томенко Ж.М.

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Чернівецької міської ради на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року, прийняте у складі судді Маренича І.В. та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2023 року, ухвалену у складі колегії суддів: Сушка О.О. (головуючий), Залімського І. Г. Мацького Є.М.,

І. Суть спору:

1. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до Чернівецької міської ради, в якому просило:

1.1. визнати протиправним рішення Чернівецької міської ради 9 сесії VIIІ скликання №469 від 28 вересня 2021 року про перейменування АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1;

1.2. скасувати рішення Чернівецької міської ради 9 сесії VIIІ скликання №469 від 28 вересня 2021 року про перейменування АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1.

2. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що оскаржуване рішенням є протиправним, оскільки відповідач в порушення вимог Закону України "Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і історичних подій", а також Порядку проведення громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій, без внесення подання, без повідомлення громадськості, мешканців АДРЕСА_1, щодо внесеної пропозиції про присвоєння вулиці Оршівській імені фізичної особи лейтенанта ОСОБА_3 , без обґрунтування такої пропозиції, без проведення громадського обговорення протягом визначеного законом строку, прийняв оскаржуване рішення щодо перейменування зазначеної вулиці, чим порушив законні права позивача бути повідомленою та бути залученою до розгляду пропозиції щодо перейменування АДРЕСА_1 в ході громадського обговорення, з метою врахування думки під час прийняття відповідного рішення. Крім того, позивач вважає, що при винесенні оскаржуваного рішення мали місце інші порушення, які були допущені відповідачем.

3. Відповідач позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

4. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 13.11.2008 року Шевченківським РВ УМВС України в Чернівецькій області. З 12.07.2016 року зареєстроване місце проживання -

АДРЕСА_1. 5 . 14.11.2018 року командир 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 Національної Гвардії України звернувся до секретаря Чернівецької міської ради із листом від 12.11.2018 року №296/18, в якому просив посприяти у вирішенні питання щодо перейменування АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 , котрий проходив службу в 2 стрілецькій роті АДРЕСА_2 - командиром підрозділу. ОСОБА_3 , керуючи діями підпорядкованого йому особового складу під час ворожого і артилерійського обстрілу героїчно загинув у с. Кримське Луганської області, виконуючи службові обов`язки в зоні проведення АТО щодо захисту Державного суверенітету та територіальної цілісності України. ОСОБА_3 було занесено навічно у поіменний список військової частини.

6. На засіданні топонімічної комісії, оформленому протоколом від 12.12.2018 року, комісія розглянула звернення командира 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 Національної Гвардії України щодо перейменування АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 , який загинув в зоні проведення АТО та рекомендувала АДРЕСА_1 перейменувати на АДРЕСА_1.

7. 28.12.2018 року відповідачем розміщено на своєму офіційному веб - порталі (ІНФОРМАЦІЯ_3) оголошення про громадське обговорення з питання перейменування АДРЕСА_1 на вулицю АДРЕСА_1 з наступним текстом: "Чернівецька міська рада пропонує мешканцям міста долучитися до громадського обговорення з питання перейменування АДРЕСА_1 . Громадське обговорення відбувається відповідно до Положення про найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, мостів, встановлення пам`ятних знаків і меморіальних дошок в м. Чернівцях, затвердженого рішенням міської ради від 29.08.2013 року №950 "Про затвердження Положення про найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, мостів, встановлення пам`ятних знаків і меморіальних дошок в м. Чернівцях та визнання такими, що втратили чинність, рішень виконавчого комітету міської ради з цього питання" та пропозицій міської топонімічної комісії від 12 грудня 2018 року. Пропозиції (зауваження) подаються у письмовій чи усній формі, надсилаються електронною поштою із зазначенням прізвища, імені, по батькові та адреси особи, яка їх подає, у термін до 28 січня 2019 року включно. Анонімні пропозиції (зауваження) не розглядаються. Пропозиції (зауваження) слід надсилати на електронну адресу Чернівецької міської ради або у письмовій формі на адресу: АДРЕСА_5 . Біографічна довідка ОСОБА_3 ".

8. 17.06.2021 року відповідачем оприлюднено на своєму офіційному веб-порталі https://city.cv.ua/search/documents підготовлену для розгляду на пленарному засіданні проєкт рішення "Про перейменування АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1".

9. Згідно висновку на проєкт рішення Чернівецької міської ради "Про перейменування АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1" від 18.06.2021 р. юридичним управлінням відповідача зазначено, що станом на 18.06.2021 р. рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.06.2021 р. у справі №600/1015/20-а не набрало законної сили, відповідно, прийняте Чернівецькою міською радою рішення №1760 від 20.06.2019 року не скасоване, а тому розгляд питання про перейменування АДРЕСА_1 в порядку вказаного проєкту рішення наразі є передчасним та може бути вирішене лише після сплину строку на апеляційне оскарження рішення суду чи відмові Чернівецькій міській раді у задоволенні апеляційної скарги.

10. Рішенням Чернівецької міської ради від 28.09.2021 року №469 "Про перейменування АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1" відповідно до статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", розглянувши звернення командира військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України та рекомендації міської топонімічної комісії, вирішено перейменувати АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 , який загинув в селі Кримське Новоайдарського району, захищаючи державний суверенітет та територіальну цілісність України.

11. Вважаючи рішення Чернівецької міської ради 9 сесії VIIІ скликання №469 від 28.09.2021 року "Про перейменування АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1" протиправним, позивач звернулася до суду з цим позовом.

ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

12. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2023 року, позов задоволено.

13. Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що розгляд питання про перейменування вулиці можливий лише після проведення громадського обговорення, порядок проведення якого чітко визначений Порядком №989 та Положенням №950. Згідно наявних матеріалів справи, оприлюднення інформаційного повідомлення про проведення громадського обговорення на офіційному веб-порталі Чернівецької міської ради та у місцевих засобах масової інформації не було здійснено. Окрім того, не було здійснено громадського обговорення про перейменування вулиці. Доводи відповідача, що 28.12.2018 відповідачем на своєму офіційному веб-порталі, розміщено оголошення про громадське обговорення з питання перейменування АДРЕСА_1 на вулицю АДРЕСА_1, є необґрунтованими, оскільки заява, про перейменування АДРЕСА_1 на вулицю АДРЕСА_1, від командира 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 Національної Гвардії України надійшла 17.06.2021 року, тобто через півтора року після оголошення про громадське обговорення.

13.1. Крім того, суди заначили, що аргументам, на які посилається відповідач, була надана оцінка в рішенні Чернівецького окружного адміністративного суду по справі №600/1015/20-а від 15.06.2021, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2021, яким визнано протиправним та скасовано рішення Чернівецької міської ради 70 сесії VII скликання №1760 від 20.06.2019 "Про перейменування АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 ".

IV. Провадження в суді касаційної інстанції

14. У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій. Нормативною підставою для касаційного оскарження судових рішень в цій справі зазначив пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та вказав, що судами попередніх інстанцій ухвалено судові рішення без урахування висновків які викладено у постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №520/1176/19, від 08 вересня 2022 року у справі №280/1946/19, від 25 листопада 2021 року у справі №280/918/20, від 25 травня 2022 року у справі №140/1192/19, від 19 липня 2022 року у справі №522/17869/17, від 29 грудня 2020 року у справі №530/510/16-а, від 02 травня 2018 року у справі №712/9022/16-а, від 23 травня 2018 року у справі №219/7967/17, від 27 серпня 2020 року у справі №540/427/19, від 02 жовтня 2019 року у справі №823/1652/16 та Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 грудня 2021 року у справі №11-164сап21.

15. Аргументуючи свою позицію, скаржник зазначив, що ухвалюючи оскаржувані судові рішення суди першої та апеляційної інстанції не урахували висновків щодо застосування статей 4 та 264 Кодексу адміністративного судочинства України, які наведені у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25 травня 2021 р. у справі №520/1176/19 та від 08 вересня 2022 року у справі №280/1946/19 в частині ознак, які притаманні акту індивідуальної дії та нормативно-правового акту, а також процедури розгляду нормативно-правового акту.

15.1. Крім того, зазначає, що судами першої та апеляційної інстанції не враховано висновки Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, наведені у постановах від 29 грудня 2020 р. у справі №530/510/16-а, від 02 травня 2018 р. у справі №712/9022/16-а, 23 травня 2018 р. у справі №219/7967/17 та від 27 серпня 2020 року у справі №540/427/19 щодо застосування Закону України «Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій» та Порядку проведення громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності, які за ними закріплені, об`єктам права власності, які належать фізичним особам, імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій.», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2012р. №989.

15.2. Також відповідач вказує, що судами першої і апеляційної інстанцій не враховано висновки Великої Палати Верховного Суду від 16 грудня 2021 року у справі провадження №11-164сап21 та у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі №823/1652/16 щодо правильного застосування норм процесуального права в частині законності, обґрунтованості та мотивованості судового рішення і виконання зобов`язання за пунктом 1 статті 6 Конвенції і, як результат, якості судового рішення.

16. Скаржник також зазначив, що враховуючи, що рішення про перейменування вулиці вміщує індивідуальний припис щодо об`єкта правового регулювання, розраховане на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, його юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією, тому даний акт є індивідуально-правовим, в зв`язку із чим цей адміністративний позов повинен бути залишеним без розгляду через пропуск строку встановленого процесуальним законом для звернення до адміністративного суду.

16.1. Скаржник зауважив, що прийняте міською радою рішення від 28.09.2021 р. №469 «Про перейменування АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1» оприлюднено 19.10.2021 року на сайті https ://city.cv.ua/search/documents, який в силу рішення міської ради від 30.06.2021 року №304 з 15.07.2021 року є єдиним офіційним сайтом Чернівецької міської ради. Таким чином, про оспорюване рішення позивачка могла дізнатись ще 19 жовтня 2021 року, а адміністративний позов подано нею лише 02 серпня 2022 року. Однак, оскільки суди попередній інстанцій дійшли висновку про те, що спірне рішення є нормативно-правовим актом, зазначені доводи відповідача не були оцінені, проаналізовані та відхилені у оскаржуваних судових актах.

17. Окрім того вказує, що якщо вважати, що оскаржуване рішення є нормативно-правовим актом, то відкриваючи провадження у адміністративній справі суд першої інстанції не зобов`язав відповідача опублікувати оголошення про дату, час і місце судового засідання. У свою чергу, Сьомий апеляційний адміністративний суд не звернув увагу на вказане порушення та не виправив порушення норм процесуального права, допущене судом першої інстанції. Наведене свідчить про невиконання судом першої інстанції приписів статті 264 КАС України та, як наслідок, прийняття судом рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

17.1. Скаржник також зазначає, що відповідач у відзиві на позовну заяву просив залучити до участі у розгляду справи як третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору вдову загиблого лейтенанта ОСОБА_3 ОСОБА_4 та депутатів Чернівецької міської ради VIII скликання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які були суб`єктами нормотворчої ініціативи щодо прийняття оскаржуваного рішення. Однак, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні цього клопотання і тим самим ухвалив рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

17.2. На думку відповідача, зазначені вище порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій та направлення справи для повторного розгляду до суду першої інстанції.

18. Скаржник зауважив, що незгода позивачки із рішенням органу місцевого самоврядування про назву вулиці не може бути порушенням її індивідуальних прав. Оскільки, позивачка не скористалась правом на подання зауважень та пропозицій із вказаного питання до органу місцевого самоврядування і тим самим відмовилась від участі у громадському обговоренні, то оскаржуване рішення Чернівецької міської ради не порушує її індивідуальних прав.

18.1. Відповідач звертає увагу, що відповідно до правової позиції, наведеної у висновки Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постановах від 29 грудня 2020 р. у справі №530/510/16-а, від 02 травня 2018 р. у справі №712/9022/16-а, 23 травня 2018 р. у справі №219/7967/17 порушення процедури громадського обговорення, саме по собі, не може бути підставою для скасування рішення, прийнятого за наслідками такого обговорення, якщо це не призвело до порушення індивідуальних прав позивачів. Однак, зазначена правова позиція Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду та відповідні доводи відповідача були залишені поза увагою судів попередніх інстанцій. Доводи позивачки про окремі порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення та відповідні висновки судів попередніх інстанцій є безпідставними, оскільки як зазначено у висновку Верховного Суду, наведеного у постанові від 26 березня 2020 року у справі № 2а-475/09/1370 (адміністративне провадження №К/9901/66235/18), певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися, наприклад, процедури його ухвалення. Саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом. Доводи, наведені у позовній заяві щодо порушень, які мали місце під час громадського обговорення, не є такими, що призводять до недійсності оскаржуваного рішення виходячи із Закону.

19. Позивач подала відзив на касаційну скаргу, в якому просила оскаржувані судові рішення залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

20. Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

21. Як зазначалось вище, касаційне провадження у справі відкрито на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

22. Приписами пункту 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

23. На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження скаржник посилається на неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 25 травня 2021 року у справі №520/1176/19, від 08 вересня 2022 року у справі №280/1946/19, від 25 листопада 2021 року у справі №280/918/20, від 25 травня 2022 року у справі №140/1192/19, від 19 липня 2022 року у справі №522/17869/17, від 29 грудня 2020 року у справі №530/510/16-а, від 02 травня 2018 року у справі №712/9022/16-а, від 23 травня 2018 року у справі №219/7967/17, від 27 серпня 2020 року у справі №540/427/19, від 02 жовтня 2019 року у справі №823/1652/16 та Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 грудня 2021 року у справі №11-164сап21.

24. Водночас, обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга). Обов`язковим є взаємозв`язок усіх чотирьох умов між собою.

25. При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах розуміються такі рішення, в яких аналогічними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, і, відповідно, має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

26. Правовим висновком Верховного Суду є висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, сформульований внаслідок казуального тлумачення цієї норми при касаційному розгляді конкретної справи, та викладений у мотивувальній частині постанови Верховного Суду, прийнятої за наслідками такого розгляду.

27. Так, при встановленні доцільності посилання на постанови Верховного Суду, на які посилається скаржник у касаційній скарзі як підставу для перегляду оскаржуваного рішення за пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, кожен правовий висновок Верховного Суду потребує оцінки на релевантність у двох аспектах: чи є правовідносини подібними та чи зберігає ця правова позиція юридичну силу до спірних правовідносин, зважаючи на редакцію відповідних законодавчих актів.

28. У такому випадку правовий висновок розглядається «не відірвано» від самого рішення, а через призму конкретних спірних правовідносин та відповідних застосовуваних редакцій нормативно-правових актів.

29. Посилаючись на правові висновки Верховного Суду у справах №520/1176/19, №280/1946/19, №280/918/20, №140/1192/19, №522/17869/17, №530/510/16-а, №712/9022/16-а, №219/7967/17, №540/427/19, №823/1652/16 №11-164сап21 скаржник не наводить належних обґрунтувань з приводу того, що правовідносини у цій справі та у зазначених ним справах є подібними.

30. За висновками Великої Палати Верховного Суду, подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (постанови від 27.03.2018 у справі № 910/17999/16, від 25.04.2018 у справі № 910/24257/16).

31. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду судовими рішеннями в подібних правовідносинах є такі, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (постанови від 16.05.2018 у справі № 910/5394/15-г, від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16, від 12.12.2018 у справі № 2-3007/11, від 16.01.2019 у справі № 757/31606/15-ц, від 19.05.2020 у справі № 910/719/19).

32. Проаналізувавши правові позиції Верховного Суду щодо застосування норм права у контексті характеру і юридичної природи правовідносин, з яких виникли спори у перелічених скаржником справах, у зіставленні з предметом спору, підставами і змістом позовних вимог та регулюванням правовідносин у цій справі, на предмет їхньої подібності, а відтак застосовності як підстави для касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень по суті, колегія суддів зазначає таке.

33. Спір у справі, що розглядається виник стосовно правомірності правомірності винесення Чернівецькою міською радою рішення №469 від 28 вересня 2021 року про перейменування АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1.

34. Разом з тим, у справах №520/1176/19, №280/1946/19, №280/918/20, №140/1192/19, №522/17869/17, № 11-164сап21, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, предметом розгляду є питання правомірності:

- рішення ХІХ сесії VІІ скликання Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області від 05.07.2017 «Про затвердження Генерального плану села Вільхівка Харківського району Харківської області, поєднаного з планом зонування території населеного пункту та детальним планом території частини села Вільхівка, обмеженої садибами по обмеженої садибами по вул. Набережній та землями сільськогосподарського призначення

- рішення Виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області від 11 квітня 2019 року №97 «Про встановлення тарифів для комунального підприємства «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради на централізоване водопостачання та водовідведення, послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем)».

- пункту 6.5, 6.5.1, 6.5.2 Положення про порядок оформлення документів на розміщення стаціонарних тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м.Запоріжжя, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 30 січня 2019 року №30.

- рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 06.04.2016 №199-1 «Про затвердження коригування проекту детального плану території житлового кварталу в межах вулиць Львівської, Городецької, Олени Кульчицької та Вільямса у місті Луцьку».

- рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 407 від 24 грудня 2015 року про встановлення тарифів з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Старорізнична, 28 , для ТОВ "Флагман-К".

- рішення Вищої ради правосуддя від 11 лютого 2020 року № 332/0/15-21 «Про залишення без змін рішення Першої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 04 березня 2020 року № 675/1дп/15-20 про притягнення судді Оболонського районного суду міста Києва до дисциплінарної відповідальності», відповідно.

35. У справі ж №823/1652/16 позивач просив зобов`язати відповідача змінити формулювання причин його звільнення з посади першого заступника голови Христинівської РДА в розпорядженні від 29 вересня 2016 року № 105-к та в трудовій книжці шляхом викладення формулювання в новій редакції: «згідно з положеннями частини 3 статті 10, пункту 3 частини першої статті 39 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", статті 83 Закону України "Про Державну службу", статті 24 Закону України "Про відпустки", п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України (припинено повноваження посадової особи)» та зобов`язати Христинівську РДА виплатити йому вихідну допомогу в розмірі, передбаченому статтею 44 Кодексу законів про працю України.

36. Отже, наведені вище висновки Верховного Суду у справах №520/1176/19, №280/1946/19, №280/918/20, №140/1192/19, №522/17869/17, № 11-164сап21, №823/1652/16 не могли бути застосовані судом апеляційної інстанції до правовідносин у даній справі, які є відмінними за обставинами та предметом доказування.

37. Що стосується справ №530/510/16-а, №712/9022/16-а, №219/7967/17, №540/427/19, то позивачі у цих справах оскаржують:

- розпорядження селищного голови смт. Опішня Зіньківського району Полтавської області від 19 лютого 2016 року № 3 «Про перейменування вулиць і провулків у смт Опішня та селах ради Зіньківського району Полтавської області» у частині перейменування вулиці Заливчого на вулицю Явдохи та Гаврила Пошивайлів, а провулку Заливчого на вулицю Керамологічну ;

- розпорядження міського голови міста Черкаси від 22.02.2016 №29-р «Про перейменування об`єктів топоніміки міста Черкаси», відповідно до якого перейменовано об`єкти топоніміки міста Черкаси згідно з додатком.

- рішення Бахмутської міської ради від 24 травня 2017 року № 6/101-1881 «Про перейменування вулиці 60 років утворення СРСР у місті Бахмуті»

- пункт 2 та пункт 3.1 рішення Херсонської міської ради в частині слів «та розділ «Вулиці» назвою: «вул. Катерини Гандзюк» рішення Херсонської міської ради №1840 від 22 лютого 2019 року «Про надання зоні зелених насаджень статусу скверу та його найменування та перейменування вулиці Лютеранської у вулицю Катерини Гандзюк».

38. Скаржник зазначає, що відповідно до правової позиції, наведеної у висновках Верховного Суду у вказаних справах порушення процедури громадського обговорення, саме по собі, не може бути підставою для скасування рішення, прийнятого за наслідками такого обговорення, якщо це не призвело до порушення індивідуальних прав позивачів. Однак, зазначена правова позиція Верховного Суду та відповідні доводи відповідача були залишені поза увагою судів попередніх інстанцій.

39. Разом з тим, у справі, що розглядається, судами було встановлено, що відповідачем взагалі не було проведено громадське обговорення, а не просто були допущені порушення при його проведенні.

40. Тобто, висновки, викладені у зазначених вище постановах Верховного Суду, здійснені на підставі відмінних фактичних обставин справи.

41. Узагальнюючи викладене, колегія суддів констатує, що у справі, яка переглядається, та у наведених скаржником справах відмінними є зміст позовних вимог та фактичні обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права.

42. Колегія суддів зауважує, що висновки, викладені у постановах Верховного Суду, перебувають у нерозривному зв`язку із обсягом встановлених обставин у кожній конкретній справі окремо. Тому адміністративні суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки, викладені у постановах Верховного Суду, здійснені на підставі відмінних фактичних обставин справи.

43. Тож, дослідивши зміст правовідносин з метою з`ясування їхньої подібності з урахуванням обставин кожної зазначеної справи, колегія суддів дійшла висновку про помилковість доводів касаційної скарги, оскільки висновки Верховного Суду, на які посилається скаржник, стосуються правовідносин, які не є подібними.

44. З урахуванням наведеного Суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження у справі відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

45. Інші доводи касаційної скарги Верховний Суд відхиляє, оскільки підставою для відкриття касаційного провадження був пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

46. За правилами пункту 5 частини першої статті 339 КАС України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

47. Зважаючи на викладене та з огляду на приписи пункту 5 частини першої статті 339 КАС України, касаційне провадження належить закрити.

48. Відповідно до частини другої статті 339 КАС України про закриття касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 339, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

1. Закрити касаційне провадження №К/990/3769/23 за касаційною скаргою Чернівецької міської ради на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

Головуючий О. А. Губська

Судді М.В. Білак

Ж.М. Мельник-Томенко