Справа № 420/3705/23
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/3705/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2023 року (суддя Дубровна В.А., м. Одеса, повний текст рішення складений 19.05.2023) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у листі від 08.02.2023 №2636-1826/С-02/8-1500/23 у виплаті ОСОБА_1 з 08.02.2022 року в повному обсязі у розмірі 2000,00 грн. доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб";

- зобов`язати відповідача провести виплату пенсії ОСОБА_1 , перерахованої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року по справі №420/9338/22, із включенням щомісячної доплати у розмірі 2000 гривень згідно постанови Кабінету Міністрів України №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14.07.2021 року, починаючи з 08.02.2022 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2023 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо ненарахування та невиплати з 01.02.2023 року ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії відповідно до постанови КМУ "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14.07.2021 року №713.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести нарахування та здійснити виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії в порядку та розмірах, визначених постановою КМУ №713 від 14.07.2021 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", починаючи з 01.02.2023 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням позивачка подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким повністю задовольнити її позовні вимоги.

В обґрунтування поданої скарги зазначається, що судом першої інстанції не було враховано, що відповідач не визнає право позивачки на виплату доплати у сумі 2000,00 грн. з 08.02.2022 року, а не з 01.02.2023 року, що підтверджується відповідним розрахунком.

Відповідач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що, відповідно до статті 304 КАС України, не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ, що підтверджується копією перерахунку пенсії (а.с. 11).

Згідно повідомлення про призначення пенсії від 16.02.2022, ОСОБА_1 до основного розміру пенсії було встановлено доплату у розмірі 2000 грн., відповідно до постанови КМУ №713 від 14.07.2021 (а.с. 11).

21 жовтня 2022 року набрало законної сили рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2022 у справі №420/9338/22, яким зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести з 08.02.2022 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Одеського обласного ТЦК та СП №ЮО104785 від 06.06.2022 року, виданої станом на 05.03.2019 року на ім`я померлого чоловіка ОСОБА_2 , з урахуванням раніше проведених виплат.

На виконання рішення суду у справі №420/9338/22, ГУ ПФУ в Одеській області 25.01.2023 року здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 , за результатом чого припинено виплату 2000 грн.

24 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою, в якій, просила провести виплату з 08.02.2022 року щомісячну доплату у розмірі 2000 гривень відповідно до постанови КМУ №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", з урахуванням раніше виплачених сум (а.с. 21-22).

Листом від 08.02.2023 пенсійний орган повідомив заявницю, що у зв`язку з тим, що при проведені перерахунку пенсії на підставі рішення суду по справі №420/9338/22, основний розмір пенсії збільшився, тому щомісячна доплата згідно з Постановою №713 з 01.02.2023 відсутня.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивака має право на щомісячну доплату до пенсії відповідно до Постанови №713, тому ГУПФУ, здійснивши 25.01.2023 року перерахунок її пенсії на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.09.2022 року у справі №420/9338/22, протиправно з 1 лютого 2023 року припинило виплату доплати у розмірі 2000 грн. відповідно до Постанови №713.

Проте колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини першої статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з позицією Верховного Суду (постанови від 4 вересня 2018 року у справі №826/1934/17, від 9 листопада 2018 року у справі №823/217/17 та від 11 грудня 2018 року у справі №826/8837/17) справи, які розглядаються за правилами адміністративного судочинства, повинні максимально відповідати принципу ефективного судочинства як важливому елементу верховенства права, оскільки основна ідея/мета системи адміністративних судів полягає у тому, щоб захистити "малу людину" від "великої держави", в особі її багаточисленних суб`єктів владних повноважень, які наділені множинністю повноважень та низкою механізмів владного примусу.

Таким чином, вимога стосовно ефективності повинна максимально враховуватися при розгляді зразкових справ.

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди; делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються; юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір; у передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Статтею 13 зазначеної Конвенції встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином, обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зобов`язаний враховувати положення статті 13 Конвенції стосовно права на ефективний засіб юридичного захисту, під яким слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів (наслідків), дає найбільший ефект, забезпечує поновлення порушеного права та адекватним наявним обставинам.

Ефективний засіб правового захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату, а ухвалення рішень, які безпосередньо не призводять до змін в обсязі прав, та забезпечення їх примусової реалізації не відповідає змісту цього поняття та зазначеній нормі міжнародного права. Відсутність "бажаного результату" виключає можливість визначення ефективності правового захисту, оскільки "бажаний результат" встановлює межі (кінцеву мету) правового захисту, який полягає у використанні передбачених законом можливостей для поновлення порушеного, визнання невизнаного, чи присудження оспорюваного права саме в цих межах.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі №826/4175/16 Великої Палати Верховного суду від 12 лютого 2019 року у справі №826/7380/15 (провадження №11-778апп18).

Повертаючись до обставин цієї справи колегія суддів зазначає, що з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб прийнято Постанову №713.

Пунктом 1 Постанови №713 установлено з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону №2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01.03.2018, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01.07.2021.

Пунктом 3 Постанови №713 встановлено Пенсійному фонду України забезпечити встановлення з 01 липня 2021 року виплат, передбачених пунктами 1 і 2 цієї постанови, а також виплат, передбачених абзацом другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №656 "Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій" для учасників бойових дій та постраждалих учасників Революції Гідності, за матеріалами пенсійних справ.

Колегія суддів на підставі наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ, з доплатою у розмірі 2000 грн., відповідно до постанови КМУ №713 від 14.07.2021.

На виконання рішення суду у справі №420/9338/22, пенсію позивачці було перераховано з 08.02.2022 року, що зокрема також підтверджується копією перерахунку пенсії (а.с. 26).

Згаданий перерахунок було проведено 1 лютого 2023 року, тобто 1 лютого 2023 року пенсійним органом було виконано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2022 у справі №420/9338/22, яким його було зобов`язано провести з 08.02.2022 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Одеського обласного ТЦК та СП.

Після здійснення перерахунку з 08.02.2022 року розмір пенсії, що отримує позивачка збільшився з 2983,50 грн. до 5627,48 грн., тому відповідач стверджує про відсутність підстав для виплати їй щомісячної доплати згідно Постанови №713.

Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.

Так, у постанові від 08.11.2022 у справі №420/2473/22 Верховний Суд дійшов наступного висновку:

" 44. Відповідно до пояснювальної записки до проекту Постанови №713 метою її ухвалення зазначено поетапне зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01 березня 2018 року, які мають місце після перерахунку пенсії.

Прийняття постанови зумовлено тим, що в червні 2021 року в осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), яким пенсію призначено відповідно до Закону №2262-ХІІ, завершується період виплати частини коштів компенсації підвищеного розміру пенсії за 2016-2017 роки і підвищення розмірів пенсій з 2016 року для цієї категорії пенсіонерів не відбувалося. Сумарна виплата пенсії з цією доплатою з 01 липня 2021 року зменшилася до місячного розміру пенсії та середній розмір цієї виплати складає біля 2 000,00 грн. Крім того, після перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям Збройних Сил України у 2018 році, їхні пенсії не індексувалися через відсутність відповідного механізму, а диспропорція у розмірах пенсій в залежності від часу їх призначення складає більше 70 відсотків. Мінімальні пенсійні виплати для військовослужбовців, зокрема складають близько 2000,00-2700,00 грн.

45. Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду з 01 липня 2021 року колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону №2262-ХІІ до 01 березня 2018 року було установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01 березня 2018 року.

46. Водночас, аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Урядом вказаної Постанови №713 свідчить про те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 Постанови №713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2 000,00 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ, має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення Постанови №713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01 березня 2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

47. У зв`язку із чим колегія суддів не може погодитись із висновком суду апеляційної інстанції про те, що проведений на виконання судового рішення по справі №420/18380/21 перерахунок пенсії позивача відбувся не з метою відновлення порушеного права позивача, а фактично внаслідок зміни правового врегулювання спірних правовідносин після набрання законної сили рішенням суду по справі №826/12704/18 у 2019 році, внаслідок чого змінились складові грошового забезпечення.

48. Таким чином, оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений ГУ ПФУ 06 січня 2022 року на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01 березня 2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови №713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття Постанови №713 - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018 ."

Застосовуючи ці висновки до обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що перерахунок пенсії позивачки, проведений відповідачем на виконання судового рішення з метою усунення порушеного її права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії. Тому позивачка має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000 грн відповідно до Постанови №713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття Постанови №713 - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018 року.

За таких обставин, відмова відповідача у нарахуванні та здійсненні щомісячної доплати до пенсії позивача в сумі 2000 грн. згідно Постанови №713, є протиправною.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, справедливими і забезпечують поновлення порушеного права та, відповідно, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.08.2023 року у справі №440/733/22.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, правильно вказавши на наявність у позивачки права на отримання щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн згідно Постанови №713, невірно встановив дату порушення її прав, тому рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у відповідній частині про задоволення адміністративного позову у повному обсязі, тобто з 8 лютого 2022 року.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За приписами частини першої та частини другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга позивачки підлягає задоволенню.

У відповідності до статті 139 КАС України, судові витрати, понесені позивачкою по сплаті судового за подачу апеляційної скарги підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Одеського окружного адміністративного від 19 травня 2022 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , та ухвалити нове судове рішення у відповідній частині про задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Викласти абзаци другій та третій резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного від 19 травня 2022 року у наступній редакції:

"Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та здійсненні щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", починаючи з 8 лютого 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести нарахування та здійснити щомісячну доплату до пенсії ОСОБА_1 в сумі 2000 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", починаючи з 8 лютого 2022 року".

В інший частині рішення Одеського окружного адміністративного від 19 травня 2022 року залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1610,40 грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов