Справа № 420/8977/23
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8977/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хом`якової В.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до адміністративного суду з позовом до Головного управління ПФУ в Одеській області (відповідач-1), Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області (відповідач-2) , в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії № 30 від 22.03.2023 Головною управління Пенсійною фонду України в Дніпропетровській області,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 призначення та виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 16 березня 2023 року із зарахуванням до стажу роботи за Списком № 2 періоду роботи на посаді медичної сестри в інфекційному відділенні та центру (інфекційних захворювань) з 04.04.1989 по 26.10.2000 в 411 військовому госпіталі,

- звернути рішення до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що рішенням Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області № 30 від 22.03.2023 було протиправно відмовлено позивачці у призначенні пенсії за віком за Списком № 2 через відсутність необхідного стажу, не зараховано період роботи з 04.04.1989 по 26.10.2000, оскільки в наданій довідці № 548/773 від 10.02.2023 відсутня інформація про роботу за Списком № 2. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 з 04.04.1989 року свідчить, що позивачка була прийнята на роботу в інфекційне відділення 411 військового госпіталю 04.04.1989, де пропрацювала по 26.10.2000 (записи № 7, 8, 9 трудової книжки). Оригінал трудової книжки, яка подавалась ОСОБА_1 для призначення пенсії, містить всі необхідні відомості стосовно періоду роботи, тому позивач має право отримати пенсію з дати звернення за призначенням пенсії, а саме з 16.03.2023 із зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком № 2 періоду роботи на посаді медичної сестри в інфекційному відділенні та центру (інфекційних захворювань) з 04.04.1989 року по 26.10.2000 року в 411 військовому госпіталі. Підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Трудова книжка ОСОБА_1 відповідно до положень внесення записів до неї заповнена. ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Окрім того звертає увагу суду, що до заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 було подано архівну довідку № К-14/13 від 16.01.2023, довідку Військово - медичного клінічного центру Південного регіону від 15 березня 2023 року № 548/1438 та довідку від 10 лютого 2023 року № 458/773 про періоди роботи в інфекційному відділенні на посаді медичної сестри. хоч довідки мають надаватися в разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період, що визначає його право на пенсію на пільгових умовах.

У зв`язку з тим, що спеціальний стаж ОСОБА_1 за Списком № 2 становить більше 10 років, то вона має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах при досягненні 55 років згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Що стосується атестації робочих місць, Велика палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 520/15025/16-а дійшла висновку, що особи, які зайнятті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ.

Ухвалою від 04.05.2023 відкрито спрощене провадження у справі, вирішено розглядати справу в письмовому провадженні без виклику сторін.

10.05.2023 відповідач-1 надав суду копію пенсійної справи позивачки.

19.05.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву Головного управління ПФУ в Одеській області (відповідача-1), в якому вказано, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №30 від 22.03.2023 є правомірним та повністю відповідає вимогам чинного законодавства України. До пільгового стажу за Списком № 2 не зараховано періоди роботи з 04.04.1989 по 26.10.2000, оскільки в наданій довідці № 548/773 від 10.02.2023 відсутня інформація про роботу за Списком № 2. Оскільки, наразі, у позивача відсутній пільговий стаж, то позивач не має права виходу на пенсію на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Головне управління також не погоджується з позовною вимогою щодо стягнення на користь позивача суми судових витрат. При розгляді справи необхідно врахувати обставини, що незаконне витрачання коштів Пенсійного фонду України тягне за собою дефіцит бюджету Пенсійного фонду, що породжує соціальну напругу у суспільстві і може сприяти невиконанню державою своїх функцій по соціальному забезпеченню громадян. Згідно з ч. 3. ст. 113 Закону №1058 у разі виникнення дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі (перевищення видатків над доходами, у тому числі з урахуванням резерву коштів Пенсійного фонду) у зв`язку із забезпеченням виплати пенсій в розмірі, передбаченому ст. 28 цього Закону та спрямуванням частини страхових внесків до Накопичувального фонду, такий дефіцит покривається за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно із ч. 1 ст. 73 Закону №1058 кошти Пенсійного фонду формуються переважно за рахунок страхових внесків (частини єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) та використовуються на: виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду. Згідно з ч. 2 ст. 73 Закону №1058 забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

19.05.2023 позивач надав відповідь на відзив відповідача-1, в якій зазначив, що для вирішення даного спору встановленню, передусім, підлягає норми якого нормативного акту слід застосовувати при визначенні права ОСОБА_1 на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, а саме: Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (досягнення особою 55-річного віку, наявність страхового стажу не менше 25 років, у тому числі на відповідних роботах не менше 10 років) чи Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 (досягнення особою 50-річного віку, наявність страхового стажу не менше 20 років, у тому числі на відповідних роботах не менше 10 років). Довідки мають надаватися в разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період, що визначає його право на пенсію на пільгових умовах.

29.06.2023 до суду надійшов відзив Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області (відповідач-2) на позовну заяву, в якому заперечує проти позову. Відповідач-2 вказує на те, що рішенням від 22.03.2023 повідомлено позивачку про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу та не досягненням пенсійного віку 55 років. Окремо зазначено, що до пільгового стажу не зараховано період роботи з 04.04.1989 по 26.10.2000, оскільки відсутня інформація, що даний період відноситься до пільгового стажу за Списком №2.

Відповідно до розрахунку стажу, який позивачка надає до позовної заяви вищезазначений період робот віднесений до спеціального стажу працівників охорони здоров`я на який розповсюджуються положення п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Рішення про відсутність підстав для перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 було прийнято відповідно до пункту 2 ч.2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який передбачає умовою призначення пенсії на пільгових умовах досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на роботах повний робочий день за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів. Так, п. 10 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637. Такі довідки є обов`язковими, оскільки зазвичай в трудовій книжці відсутні відомості про зайнятість особи в шкідливих умовах протягом повного робочого дня, не зазначається характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи. Позивачкою надано уточнюючу довідку від 10.02.2023 №548/773 в якій зазначено, що ОСОБА_1 працювала у 411 Окружному військовому госпіталі: з 04.04.1989 по 13.03.1999 - на посаді медичної сестри інфекційного відділення; з 01.04.1999 по 26.10.2000 - на посаді медичної сестри - анестезиста центру (інфекційних захворювань); Стаж роботи з 04.04.1996 по 13.10.1990 на посаді медичної сестри інфекційного відділення та медичної сестри - анестезиста центру (інфекційних захворювань) відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зараховується в подвійному розмірі. Само підприємство визначило, що посада медичної сестри інфекційного відділення та медичної сестри - анестезиста центру (інфекційних захворювань) не відноситься до професій зі шкідливими умовами за Списком №2. Відсутня й атестація робочих місць, як того вимагає частина перша статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення (перерахунку) пенсії. Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий стаж позивача. Виключними дискреційними повноваженнями наділені органи Пенсійного фонду України на прийняття рішення про призначення пенсії (здійснення перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший) та визначення підстав, за яких призначається (перераховується) пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні (перерахунку). Таким чином, прийняття певного рішення в залежності від результатів розгляду поданих заявником документів є дискреційними повноваженнями відповідача, втручання до яких з боку суду є неприпустимим. Отже, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача або зарахувати стаж.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась 16.03.2023 до Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058) та доданими документами.

Пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок №22-1) визначено, що заява на призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр). Після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, та відповідно до п. 4.3. Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, розгляд документів, наданих для призначення пенсії ОСОБА_1 провадився за принципом "екстериторіальності" головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області.

Розглянувши заяву від 16.03.2023 та надані позивачкою документи, на вимогу до п. 5 ст. 45 Закону №1058 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було ухвалено рішення №30 від 22.03.2023, яким позивачці відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, в рішенні вказано, що згідно під. 2 п. 2 ст. 114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, які працювали на роботах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років для жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Вік позивачки на дату звернення: 57 років. Страховий стаж позивача на дату звернення: 47 років 11 місяців 09 днів. Пільговий стаж позивачки на дату звернення: 0 років 0 місяців 0 днів. До пільгового стажу за Списком № 2 не зараховано періоди роботи з 04.04.1989 по 26.10.2000, оскільки в наданій довідці № 548/773 від 10.02.2023 відсутня інформація про роботу за Списком №2. Оскільки, наразі, у позивача відсутній пільговий стаж, то позивач не має права виходу на пенсію на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1.

Відповідно до п.. 1.1. Порядку 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Згідно пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Списком № 2 затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173, (застосовуються до пільгової роботи до 31.12.1991) в розділі XXVI. "Заклади охорони здоров`я" передбачено, що правом на пенсію за Списком № 2 мали (мовою оригіналу): младший медицинский персонал, работающий в лепрозориях, психиатрических и психоневрологических учреждениях (непосредственно обслуживающий психических больных), туберкулезных и инфекционных учреждениях (непосредственно обслуживающий больных), прозекторских и моргах. Работники, занятые в противочумных учреждениях."

Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 (застосовується до відносин 11.03.1994) передбачено, що правом на пенсії за Списком № 2 користуються працівники зазначені у розділі XXIV. "Учреждения здравоохранения и социального обеспечения а) в туберкулезных и инфекционных учреждениях, отделениях" (мовою оригіналу)

Постановою Кабінету Міністрів від 11.03.1994 № 162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" (застосовується до 16.01.2003) затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXIV. УСТАНОВИ ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я І СОЦІАЛЬНОГО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ передбачено 26. Робітники, які безпосередньо обслуговують хворих: 2260000а а) у туберкульозних та інфекційних установах, відділеннях, кабінетах: 2260000а середній медичний персонал, 2260000а молодший медичний персонал.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. Пільгове обчислення (в подвійному розмірі) страхового стажу застосовується лише до 1 січня 2004 року.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12,08.1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 з 04.04.1989 позивачка була прийнята на роботу в інфекційне відділення 411 військового госпіталю медичною сестрою, 01.04.1999 переведена в центрі (інфекційних захворювань) медичною сестрою - анестезистом, звільнена з роботи 26.10.2000 .

До заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 було подано архівну довідку Одеського територіального архівного відділу ГДА Міноборони України № К-14/13 від 16.01.2023 з копією особистої картки, про те, що позивачка працювала в 411 окружному військовому госпіталі (з липня 2000 року - 411 Центральний клінічний госпіталь південного оперативного командування) з 04.04.1989 по 26.10.200 на посаді медичної сестри інфекційного відділення, медичної сестри-анестезиста центру (інфекційних захворювань).

Також позивачкою були надані довідки Військово-медичного клінічного центру Південного регіону ( в який реформований 411 Центральний військовий клінічний госпіталь з 2007 року):

- від 15 березня 2023 року № 548/1438 з аналогічними відомостями про періоди роботи інфекційного відділення на посаді медичної сестри, вказано, що атестація робочого місця клініки проводилась первинно 23.06.2006,

- від 10 лютого 2023 року № 458/773 , в якій. зокрема, вказано, що стаж роботи позивачки з 04.04.1989 по 26.10.2000 на посадах медичної сестри відповідно до ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зараховується в подвійному розмірі.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. Зі змісту вказаної норми вбачається, що довідки мають надаватися в разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період, що визначає його право на пенсію на пільгових умовах. Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637. уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або записів у ній. Трудова книжка ОСОБА_1 відповідно до положень внесення записів до неї заповнена та містить відомості про періоди роботи в інфекційному відділенні госпіталю.

Що стосується атестації робочих місць, суд приймає до уваги, що Велика палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 520/15025/16-а дійшла висновку, що особи, які зайнятті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ.

Згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається певний обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що пенсійні органи повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися. У разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами, проте відповідачем на підтвердження вжиття заходів щодо витребування документів до суду жодних доказів не надано. Відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити страховий стаж позивачки.

Відмовляючи позивачці у призначені пенсії за віком на пільгових умовах та не враховуючи період роботи позивача з 04.04.1989 по 26.10.2000, пенсійний орган зазначив єдину підставу такого рішення, а саме відсутність інформації про роботу за Списком № 2.

У зв`язку з тим, що судом встановлено, що спеціальний стаж ОСОБА_1 за Списком № 2 становить більше 10 років, то вона має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки досягла 55 років, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивачка надала достатньо доказів, які підтверджують її право на врахування спірного періоду роботи до пільгового стажу, а відповідач-2 у спірному рішенні сумнівів у достовірності отриманої інформації з наданих документів не висловив.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення про відмову у призначенні пенсії № 30 від 22.03.2023 Головного управління Пенсійною фонду України в Дніпропетровській області є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання саме Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити призначення та виплату пенсії з огляду на заперечення відповідачів щодо дискреційних повноважень органів ПФУ при призначенні пенсій, суд зазначає наступне.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто, дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення. Обмежуючим фактором для рішень представників влади згідно з визначенням владних дискреційних повноважень є закон і справедливість.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим у ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Обчислення страхового стажу та призначення пенсії у даному випадку не є дискреційними повноваженнями відповідного територіального органу ПФУ, оскільки орган пенсійного забезпечення, маючи у розпорядженні належним чином підтверджений пільговий стаж ОСОБА_1 , не має жодної іншої альтернативи як зарахувати вказаний спірний період роботи до пільгового стажу та призначити пенсію за віком на пільгових умовах.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому, відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про незаконність відмови відповідача-2 зарахувати позивачці пільговий стаж і призначити пенсію, то позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача-2, який має розглянути заяву позивачки повторно, а не ГУ ПФУ в Одеській області, та призначити позивачці пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 16 березня 2023 року із зарахуванням до стажу роботи за Списком № 2 періоду роботи на посаді медичної сестри в інфекційному відділенні та центру (інфекційних захворювань) з 04.04.1989 по 26.10.2000 в 411 військовому госпіталі.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, враховуючи підтвердження обґрунтованості позовних вимог відповідними доказами, суд вважає, що позов належить задовольнити частково. Вимога зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 виплату пенсії є передчасними, та задоволенню не підлягають.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачка при поданні позову сплатила 1073 грн. 60 коп. судового збору, тому ці витрати стягуються з відповідача-2, з вини якого спір був доведений до розгляду в суді.

Прохання позивачки звернути рішення до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць не підлягає задоволенню, оскільки суд задовольнив немайнові вимоги, а не стягнув конкретну суму пенсії.

Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 250, 255, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства,

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позов ОСОБА_1 частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії № 30 від 22.03.2023, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () здійснити ОСОБА_1 призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 16 березня 2023 року із зарахуванням до стажу роботи за Списком № 2 періоду роботи з 04.04.1989 по 26.10.2000 на посаді медичної сестри в інфекційному відділенні та центру (інфекційних захворювань) в 411 військовому госпіталі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 1073 грн. (тисяча сімдесят три гривні) 60 коп. судового збору.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Хом`якова