Справа № 460/5534/22
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Комшелюк Т.О.

13 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/5534/22 пров. № А/857/13941/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Матковської З.М., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Кардаш В.В.

апелянта: ОСОБА_1

представника заявника: Романюк Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 460/5534/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

20.07.2023р. заявник, Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції звернувся до суду із заявою про поворот виконання рішення суду у якій просив суд:

- задовольнити заяву про поворот виконання судового рішення на користь Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (76018, Івано- Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Грюнвальдська, 11, ) у справі про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку згідно виконавчого листа Рівненського окружного адміністративного суду Рівненської області по справі № 460/5534/22 від 19.12.2022р. на рахунок UА0159506, Держказначейська служба України, Київ.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 31.07.2023р. заяву про поворот виконання судового рішення суд задовольнив частково.

Так, суд першої інстанції здійснив поворот виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2022р. у справі № 460/5534/22 в частині повернення Західному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції безпідставно стягнутих коштів у розмірі 7532,37грн.

Крім того, суд стягнув з ОСОБА_1 в користь Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції кошти в сумі 7532,37грн.

В задоволенні інших вимог заяви суд відмовив.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 31.07.2023р. скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву залишити без задоволення.

Апелянт ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала з підстав у ній зазначених.

Представник заявника Романюк Я.І. в судовому засіданні просила суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

27.05.2022р. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/5534/22 в позові ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовлено.

26.07.2022р. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27.05.2022р. у справі № 460/5534/22 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково.

Суд стягнув з Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (79000, Львівська область, м. Львів, площа Шашкевича, 1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 9356,98грн.

27.02.2023р. Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду замінено у справі № 460/5534/22 відповідача - Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів), його правонаступником Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (76018, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Грюнвальдська, 11, ).

15.06.2023р. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 27.02.2023р. про заміну відповідача у справі № 460/5534/22 скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну відповідача в порядку процесуального правонаступництва відмовлено.

Із змісту заяви про поворот виконання рішення суду видно, що з метою виконання рішення суду, що набрало законної сили у даній справі, відповідно до платіжної інструкції від 04.04.2023р. № 50/1, з рахунку заявника списано кошти на користь ОСОБА_1 в розмірі 7532,37грн.

Однак, Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2023р. ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 про заміну відповідача у справі № 460/5534/22 скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну відповідача в порядку процесуального правонаступництва відмовлено.

Отже, заявник вважає, що з його рахунку безпідставно списані кошти в розмірі - 7532,37грн., оскільки він не є належним відповідачем та боржником у даній справі.

ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

ст.372 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

За змістом ч.1-7 ст.380 КАС України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним виконавцем.

Якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Колегія суддів звертає увагу, що поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Під час розгляду заяви про поворот виконання рішення визначальним є з`ясування порушення скасованим судовим рішенням права сторін, чи виконано рішення суду, що призвело до порушення прав, які потребують відновлення у судовому порядку. При повороті виконання рішення вчиняються дії, які покликані повернути стан речей до виконання рішення суду.

Поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Колегія суддів зазначає, що вирішальною підставою для здійснення повороту судового рішення є скасування чи зміна касаційним судом вже виконаних постанов чи рішень суду, а також реалізація скасованого рішення суду внаслідок одержання стороною майна.

З системного аналізу ст.380 КАС України можна дійти висновку, що під час вирішення питання про поворот виконання судового рішення суд має право здійснити такий поворот лише в межах судового рішення (його резолютивної частини), за яким відбулось стягнення, тобто в межах стягнутих сум.

Разом з тим, ст.381 КАС України визначає, що поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

Отже, не допускається поворот виконання судових рішень у вище зазначеній категорії справ за винятком випадків повідомлення особою завідомо неправдивих відомостей або поданням підроблених документах. Тобто, якщо особа добросовісно одержувала за скасованим чи зміненим в подальшому судовим рішенням певні виплати, вона не повинна повертати ці кошти чи надміру одержані кошти. З набранням законної сили новим судовим рішенням вона лише втрачає право на одержання подальших виплат або зберігає це право щодо виплат у меншому розмірі.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що у зазначених категоріях адміністративних справ може відбутися поворот виконання у випадках, якщо рішення суду прийнято з урахуванням недобросовісної поведінки позивача (стягувача), а не порушень з боку суду. Тому, якщо скасоване рішення було обґрунтоване на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах, суд повинен допустити поворот виконання.

ст. 239 КЗпП України передбачено, що у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення гуртувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

З цих же підстав допускається стягнення з працівників сум, виплачених їм відповідно до раніше прийнятого рішення комісії по трудових спорах при повторному розгляді спору.

Таким чином, поворот виконання рішення, щодо предмету спору, стосується лише виплачених заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 50 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державного службовця складається з:1) посадового окладу;2) надбавки за вислугу років;3) надбавки за ранг державного службовця;6) премії (у разі встановлення).

За результатами роботи та щорічного оцінювання службової діяльності державним службовцям можуть встановлюватися премії. До премій державного службовця належать:1) премія за результатами щорічного оцінювання службової діяльності; 2) місячна або квартальна премія відповідно до особистого внеску державного службовця в загальний результат роботи державного органу; 3) місячна або квартальна премія за належне виконання умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення).

Таким чином, середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню відповідно до норм ст.117 КЗпП України, не є основним та додатковим видом заробітної плати державного службовця, а тому можливий, у разі скасування судового рішення про його стягнення, до повернення.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2023р. Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 27.02.2023р. про заміну відповідача у справі № 460/5534/22 скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну відповідача в порядку процесуального правонаступництва відмовлено.

Тобто, належним відповідачем у цій справі є саме Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Проте, як видно із платіжної інструкції від 04.04.2023р. № 50/1, з рахунку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції списано кошти на користь ОСОБА_1 в розмірі - 7532,37грн.

Отже, в даному випадку з рахунку заявника безпідставно списані кошти в розмірі -7532,37грн, оскільки заявник не є належним відповідачем та боржником в межах виконавчого провадження у адміністративній справі № 460/5534/22.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що в межах вирішення питання про поворот виконання рішення суду від 26.07.2022р. у справі № 460/5534/22 не йде мова про повернення грошових коштів шляхом їх стягнення з позивача і судом не заперечується право останнього на їх отримання.

Проте, оскільки спірні грошові кошти на користь ОСОБА_1 списані з рахунку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яке не є стороною в межах даної адміністративної справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що такі кошти мають бути повернені саме шляхом стягнення з ОСОБА_1 , що є процесуальною гарантією захисту майнових прав добросовісного боржника, який виконав рішення суду, яке згодом було скасовано.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 її право отримати грошові кошти шляхом їх стягнення з належного відповідача - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2022р. у справі № 460/5534/22.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про поворот виконання рішення суду в порядку ст.ст. 380, 381 КАС України.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Крім того, колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення заяви про поворот виконання судового рішення, оскільки правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 372, 380, 381 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 460/5534/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді З. М. Матковська
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 15.09.2023р.