Справа № 420/14947/23
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Танцюри К.О.,

за участю секретаря Грекової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору начальник Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Дубенко Олександр Миколайович, про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказів Головного управління Національної поліції в Одеській області Про порушення службової дисципліни поліцейськими Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області від 05.06.2023 за № 1404, яким ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області по особовому складу від 15.06.2023 за №727о/с про призначення полковника ОСОБА_1 (009260) начальником сектору реагування патрульної поліції відділення поліції Одеського районного управління поліції №2 Головного управління поліції в Одеській області, у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення, звільнивши його з посади начальника Роздільнянського районного відділу поліції цього ж Головного управління, установивши посадовий оклад 2590 гривень та надбавку за специфічні умови проходження служби в розмірі 60%; поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу починаючи з 05.06.2023 року по день постановлення судового рішення.

Ухвалою суду від 28.06.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 26.07.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача начальника Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Дубенко Олександра Миколайовича.

Ухвалою суду від 08.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача у позовній заяві зазначила, що позивач не погоджується із прийняттям наказів та просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник позивача вказала, що, на думку позивача, службове розслідування проведено формально, під час проведення службового розслідування не встановленні фактичні данні, які мали місце, як те, що позивач помітив, як ОСОБА_2 їхав на мопеді та останній помітивши працівника поліції зупинився, кинув мопед на проїзній частині та пішов пішки. ОСОБА_3 в той час знаходився поряд і пояснив що це його мопед та він дав своєму племіннику ОСОБА_4 , проїхатись на ньому. Позивач не повідомив по лінії 102 про виявлення адміністративного правопорушення, як це передбачене наказом 100 від 06.02.2020, тому що наявного адміністративного порушення не бачив, але поведінка водія дала підстави перевірити законність дій водія і власника мопеду. Саме для цього, як зазначила представник, позивач повідомив черговому по Роздільнянського РВП ОСОБА_5 про подію, а той у свою чергу направив для перевірки екіпаж СРПП (Довгий, Дашко) та останні у свою чергу, виявивши факт адміністративного правопорушення, склали постанову та повідомили по лінії 102. Представник позивача вказала, що відповідачем не надано оцінки щодо правомірності тимчасового затримання транспортного засобу без реєстраційних номерних знаків, який заважав руху іншим транспортним засобам, у порядку передбаченому ст.265-2 КУпАП, яку здійснювали працівники сектору реагування ПП Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, не встановлено кому безпосередньо підпорядковуються працівники сектору реагування та посадові обов`язки їх безпосереднього керівника, не відображено, що за якість, повноту збору матеріалів працівниками СРПП в першу чергу відповідальний начальник СРПП - ОСОБА_6 ,т.в.о. заступника начальника по лінії превентивної діяльності ОСОБА_7 та відповідальний від керівництва ОСОБА_8 , не враховано, що ці особи доповіли позивачу про законність оформлення вищевказаного адміністративного правопорушення та тимчасового вилучення транспортного засобу, не визначено, що скаржник викликався до територіального центру комплектування на 10 годину 18.04.2023, проте взято до уваги, що нібито за вказівкою керівника Відділення поліції його доставлено до цього центру, не надано оцінки що матеріалами перевірки не вдалося встановити що така вказівка існувала, не надано оцінки щодо позитивної характеристики позивача за час проходження служби в поліції. Представник позивача зазначила, що під час проведення службового розслідування, складання висновку дисциплінарної комісії та постанови оскаржувальних наказів не встановлено анкетні данні позивача. До дисциплінарної відповідальності притягнуто по суті зовсім іншу особу - ОСОБА_9 , коли згідно з паспортними даними ім`я позивача - ОСОБА_10 , та вказано що він порушив ряд наказів ГУНП області без зазначення якої саме області. Представник позивача зазначила, що в описовій частині висновку службового розслідування відсутні відомості щодо обставин вчинення позивачем дисциплінарного проступку зокрема - час, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим, зазначене інше ім`я; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що пом`якшують відповідальність позивача, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, не надано підтверджуючих доказів того, в чому саме виявилось порушення позивача в частині невжиття заходів щодо укріплення службової дисципліни, незадовільної організації роботи та дієвого контролю за діями підлеглих, та інші події, не вказані обставини, що знімають із позивача звинувачення. Представник позивача вважає, що за відсутності належної деталізації та прив`язки до об`єктивних ознак ймовірного дисциплінарного проступку, наведене в висновку службового розслідування на підставі, якого прийнято неправомірний наказ, носять лише загальний декларативний характер та не можуть слугувати підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення також є порушенням норм чинного законодавства України, оскільки не правомірно застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді найбільш суворого дисциплінарного покарання - звільнення з посади. На думку представника позивача, з матеріалів дисциплінарного провадження вбачається, що позивача притягували до дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення суворої догани та за вимогами чинного законодавства позивача, у разі встановлення в його діях складу дисциплінарного проступку, мали притягнути, за відсутності обставин, які пом`якшують відповідальність, до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність, оскільки дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції та відповідно застосування до позивача міри дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади є необґрунтованим та непропорційним. Окрім того представник позивача зазначила, що ані у висновку дисциплінарної комісії, ані в оскаржувальному наказі, не наведено правових підстав чому за висновком службового розслідування в діях начальника СРПП Роздільнянського РВП ОСОБА_11 , який є безпосереднім керівником старшого лейтенанту поліції ОСОБА_12 та інспектора сектору реагування ПП Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанту поліції - ОСОБА_13 , встановлено таке ж саме дисциплінарне порушення, як і в діях ОСОБА_1 та начальника СРПП Роздільнянського РВП ОСОБА_11 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді обмеження раніше застосованого стягнення, а позивача до більш суворої дисциплінарної відповідальності, при цьому на одну ступень вище ніж то передбачено дисциплінарним статутом. Враховуючи вищевикладене, посилаючись на норми діючого законодавства та те, що на день видання оскаржуваних наказів та ознайомлення з ними позивач знаходився на лікарняному, представник позивача вказала, що оскаржувані накази є протиправними та просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник позивача підтримала позовні вимоги позивача та просила суд задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з підстав викладених у відзиві на позовну заяву від 17.07.2023, вказавши, що відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва. Відповідно до п.1, 2, 4 ч.3 ст.1, п.4, 6, 7 ч.1, ст.3 Дисциплінарного статуту Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки. Керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний: забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними; контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень; сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень. Представник відповідача вказала, що порушення вимог пункту 6 розділу її Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, що виразилось у неповідомленні одразу про вказану подію на скорочений номер екстреного виклику поліції « 102». Представник відповідача вказала, що ОСОБА_14 у порушення зазначених вище пунктів вчинив дисциплінарний проступок, що виразився в недотриманні положень законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, наданні безпідставних вказівок підлеглому особовому складу, проявленні нещирості під час проведення службового розслідування, неповідомленні за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» про виявлений факт адміністративного правопорушення, нездійсненні належного контролю за роботою особового складу, ефективністю його діяльності, дотриманням службової дисципліни та не проведені належної профілактичної роботи з цього питання, що призвело до порушень підлеглими дисципліни та законності. Поряд з цим, представник наголосив, що у межах службового розслідування призначеного наказом ГУНП в Одеській області від 05.05.2023 року №1119 було зібрано майже 200 аркушів матеріалів службового розслідування, які наявні в матеріалах справи та за результатом проведеного службового розслідування було опитано 13 осіб, які були віднесені до кожної ступені вертикалі підпорядкування. Фінальним документом службового розслідування, в якому було акумульовано усю отриману інформацію та документи є висновок службового розслідування від 29.05.2022 року №55/1504, в якому, як вказала представник відповідача, зазначені усі встановлені саме дисциплінарною комісією обставини та надано оцінку дії або бездіяльності кожної особи. Також, представник відповідача вказала, що під час проведення службового розслідування працівники Головного управління вжили усі можливі заходи щодо урахування усіх обставин що мали значення при дослідженні наявності або відсутності у діях винних осіб складу дисциплінарного проступку, в тому числі зібрали надмірну кількість доказів вчинення працівниками Головного управління. Щодо непропорційності міри дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади, представник відповідача вказала, що начальника Розділянського РВП було притягнуто до відповідальності керуючись Положенням про Розділянський РВП ГУНП в Одеській області відповідно до якого він зобов`язаний організовувати та контролювати роботу структурних підрозділів райвідділу поліції, здійснювати контроль за дотриманням законності працівниками райвідділу і відповідних територіальних відділень поліції під час виконання ними службових обов`язків, що в свою чергу 18.04.2023 при складанні поліцейськими адміністративних матеріалів, зроблено не було. Представник відповідача посилалась на те, що Верховний Суд у постанові від 05 грудня 2018 року по справі №808/1089/17 зазначив, що керівник несе відповідальність за ефективність діяльності органу, дотримання вимог чинного законодавства підлеглими, керівником, яких він є, та може бути притягнути його до відповідальності поряд з працівником, яким вчинено порушення, якщо вищестоящій керівник, якому надано право накладання стягнення, дійде висновку про неналежну організацію та координацію керівником роботи підлеглих. Щодо посилання позивача на неправомірність наказів у зв`язку з тим, що вони були винесені у період тимчасової непрацездатності позивача, представник відповідача вказала, що відповідно до ч.4 ст.22 Дисциплінарного статуту, дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби. Як вбачається з матеріалів справи, а саме листків непрацездатності ОСОБА_14 , останній закрив лікарняний 13.06.2023, приступив до роботи 14.06.2023 та наказ ГУНП в Одеській області від 05 червня 2023 року №1404 щодо застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади реалізовано наказом ГУНП в Одеській області від 15.06.2023 №727 о/с, тобто у день коли позивач вже не перебував на лікарняному і 15.06.2023 року позивача було ознайомлено з наказом ГУНП в Одеській області від 15.06.2023 №727 о/с. Щодо тверджень представника позивача, що під час проведення службового розслідування, не встановлення анкетних даних позивача до відповідальності притягнуто ОСОБА_15 , замість ОСОБА_9 , представник відповідача вказала, що написання імені позивача у дисциплінарному наказі ОСОБА_16 з апострофом є опискою. Додатково відповідач звернула увагу на те, що 21.06.2023 позивачем було подано рапорт про звільнення за п.7ч.1 ст.77 (за власним бажанням) з органів поліції з 05.07.2023 року і 05.07.2023 наказом ГУНП в Одеській області №845 о/с відповідно до ЗУ «про Національну поліцію» ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.7ч.1 ст.77 (за власним бажанням). Враховуючи вищевикладене та зазначивши, що ГУНП в Одеській області при видані оскаржуваних наказів про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 не порушило прав та інтересів позивача, представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

08.08.2023 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якій представник вказала, що не погоджується із відзивом відповідача та просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник позивача вказала, що у період дії воєнного стану підлягає застосуванню ст.29 Дисциплінарного статуту у частині 2 якої імперативно визначено чіткий порядок застосування дисциплінарні стягнення, а саме у порядку зростання від менш суворого до більш суворого. Окрім того представник відповідача не довів того, що позивач, станом на час прийняття, наказу про його звільнення, мав діюче дисциплінарне стягнення та жодним чином не пояснив на яких підставах до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді найбільш суворого дисциплінарного покарання - звільнення з посади. Також, як вказала представник позивача, доцільно звернути увагу суду на те, що висновком службового розслідування позивача визнано винним у не дотриманні підпункту 2 пункту 2 наказу ГУНП в Області від 03.01.2023№7 та Положень про Роздільнянський районний відділ поліції ГУНП в Одеській області, затвердженого наказом ГУНП в Області від 16.02.2021 за № 292, тобто за порушення наказів ГУНП якого не існує, оскільки в Одеській області є ГУНП в Одеській області та не існує такої юридичної особи, як ГУНП області. Представник позивача зазначила, що в описовій частині висновку службового розслідування також зазначено, що позивач порушив накази неіснуючого Головного управління національної поліції, крім того відсутні відомості щодо обставин вчинення позивачем дисциплінарного проступку зокрема - час, спосіб, мотив вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим, зазначене інше ім`я; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; обставини, що пом`якшують відповідальність позивача, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, не надано підтверджуючих доказів того, в чому саме виявилось порушення позивача в частині невжиття заходів щодо укріплення службової дисципліни, незадовільної організації роботи та дієвого контролю за діями підлеглих, та інші події, не вказані обставини, що знімають із позивача звинувачення. Відповідачем під час проведення службового розслідування не доведено проявів протиправної бездіяльності щодо виконання позивачем своїх службових обов`язків; матеріали службового розслідування не містять жодного доказу скоєння ним дисциплінарного проступку, зазначення як у висновку службового розслідування, так і у спірному наказі про порушення ним тих чи інших норм є загальним, неконкретизованим. Представник позивача вказала, що оскільки фактичною підставою для притягнення позивача до відповідальності слугували висновки відповідача стосовно допущених порушень іншими поліцейськими, то у цьому випадку має місце порушення принципу індивідуальної відповідальності. Відповідач, притягуючи позивача до дисциплінарної відповідальності, на думку представника, не навів обґрунтованих доводів та не встановив доказів вчинення позивачем дисциплінарного правопорушення, а тільки навів абстрактне посилання на допущені порушення вимог ЗУ «Про національну поліцію України», Дисциплінарного статуту НПУ, Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяві повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2016 за №100, підпункту наказу Національної поліції України від 23.09.2016 за № 920 «Про заходи щодо укріплення службової дисципліни в органах та підрозділах Національної поліції України», ГУНП області від 03.01.2023 №7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції Положення про Роздільнянський районний відділ поліції ГУНП в Одеській області, затверджене наказом ГУНП в області від 16.02.2021 за №292. Представник позивача вважає, що наявність виключно факту підлеглості позивачу осіб, стосовно яких встановлено факти вчинення дисциплінарного правопорушення, не є достатнім для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, а застосування дисциплінарного стягнення не може ґрунтуватися на припущеннях або не доведених фактах; при прийнятті рішень суб`єкт владних повноважень повинен уникати невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами.

22.08.2023 до суду від представника відповідача надійшли пояснення у яких, представник, посилаючись на практику Верховного Суду наголосила, що застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області Про порушення службової дисципліни поліцейськими Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області від 05.06.2023 № 1404 звільнено з посади начальника Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській област полковника ОСОБА_1 за невиконання вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 4 частини третьої статті 1, пунктів 4, 6, 7 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, пункту 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, підпункту 15 пункту 3 наказу Національної поліції України від 23.09.2016 № 920 «Про заходи щодо укріплення службової дисципліни в органах та підрозділах Національної поліції України», підпункту 2 пункту 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 № 7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», пунктів 6, 16 розділу III Положення про Роздільнянський районний відділ поліції ГУНП в Одеській області, затвердженого наказом ГУНП в області від 16.02.2021 № 292(а.с.190-196 т.3).

Також, наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області по особовому складу від 15.06.2023 за №727 о/с, відповідно до абзацу 5 п.3 ч.1 ст.65 Закону України «Про Національну поліцію» призначено полковника ОСОБА_1 (009260) начальником сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління поліції в Одеській області, у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення, звільнивши його з посади начальника Роздільнянського районного відділу поліції цього ж Головного управління, установивши посадовий оклад 2590 гривень та надбавку за специфічні умови проходження служби в розмірі 60% (а.с.226 т.3).

Позивач, не погоджуючись із прийняттям вказаних наказів, звернувся до суду із вказаним позовом про їх скасування та поновлення на посаді.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначений Законом України Про Національну поліцію від 02 липня 2015 року

№580-VIII.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України Про Національну поліцію поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3)поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6)інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частинами 1, 2 ст.19 Закону України Про Національну поліцію встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Так, ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9)підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6)звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Статтею 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; користуватися правничою допомогою.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 05.05.2023 №1119 призначено службове розслідування та створено дисциплінарну комісії на підставі звернення громадянина ОСОБА_17 від 29.04.2023 до Головного управління Національної поліції в Одеській області з приводу можливих неправомірних дій окремих посадових осіб Роздільнянського РВП ГУНП в області під час тимчасового затримання його транспортного засобу (а.с.3 т.3) та наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області №1234 від 19.05.2023 продовжено термін службового розслідування на 30 днів (а.с.159 т.3).

Відповідно до висновку службового розслідування проведеного за відомостями, викладеними у зверненні громадянина ОСОБА_17 та доповідній записці начальника УГІ ГУНП в Одеській області полковника поліції В.Капуляка від 02.05.2023 №55/1296, затвердженого 29.05.2023 т.в.о. начальника ГУНП в Одеській області, 29.04.2023 о 12:17 до чергової частини УОАЗОР ГУНП в області зі служби « 102» надійшло повідомлення громадянина ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з приводу можливих неправомірних дій з боку окремих посадових осіб Роздільнянського РВП ГУНП в області, які за вказівкою начальника вказаного підрозділу поліції 18.04.2023 безпідставно вилучили мопед заявника марки «HONDA», без державного номерного знака. При цьому поліцейські нібито не надали копії акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а також після складання всіх адміністративних матеріалів доставили ОСОБА_17 та його брата ОСОБА_18 до Роздільнянського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (ЄО ГУНП в області від 29.04.2023 № 830). 02.05.2023 до ГУНП в області надійшла доповідна записка начальника УГІ ГУНП в області вих. № 55/1296 стосовно порушення службової дисципліни, зокрема неналежного виконання службових обов`язків окремими посадовими особами Роздільнянського РВП ГУНП в області. З метою перевірки відомостей, викладених у зверненні громадянина ОСОБА_17 та доповідній записці начальника УГІ ГУНП в області полковника поліції В. Капуляка, наказом ГУНП в області від 05.05.2023 № 1119 було призначено службове розслідування у формі письмового провадження. Наказом ГУНП в області від 19.05.2023 № 1234 термін цього службового розслідування було продовжено.

Як вбачається з вказаного висновку, службовим розслідуванням встановлено, що 13.04.2023 до чергової частини Роздільнянського РВП ГУНП в області зі служби « 102» надійшло повідомлення громадянина ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою; АДРЕСА_2 ,, про те, що невстановлена особа, шляхом злому замка підсобного приміщення, незаконно заволоділа його транспортним засобом (мотоцикл) марки «Восход - ЗМ» (ЄО Роздільнянського РВП ГУНП від 13.04.2023 № 1585). Того ж дня за вказаним фактом слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в області відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000257, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України (незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у приміщення чи інше сховище). Здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено слідчому СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанту поліції О. Кольцову. Згідно частини 4 статті 12 КК України, незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у приміщення чи інше сховище, є тяжким злочином, у зв`язку з чим, до проведення оперативно-розшукових заходів по розкриттю вказаного злочину на підставі доручення слідчого про проведення слідчих (розшуковик) дій від 17.04.2023 вих. № 2322 був задіяний особовий склад Роздільнянського РВП ГУНП в області. Організацію та контроль за проведенням ОРЗ у розкритті вказаного злочину особисто здійснював начальник Роздільнянського РВП ГУНП в області полковник поліції ОСОБА_1 . Під час проведення ОРЗ по АДРЕСА_2 , полковником поліції ОСОБА_1 було зупинено мопед марки «HONDA SА-16», чорного кольору, без номерного знаку, під керуванням неповнолітнього громадянина ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У подальшому, для документування даного адміністративного правопорушення полковником поліції ОСОБА_21 на місце події було викликано наряд СРПП «Ротор -151» у складі: інспектора сектору реагування патрульної поліції Роздільнянського РВП ГУНП в області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_22 та інспектора сектору реагування патрульної поліції Роздільнянського РВП ГУНП в області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_13 . Однак, у порушення пункту 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, полковник поліції ОСОБА_14 про виявлене адміністративне правопорушення за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» не повідомив. По приїзду за вказаною адресою поліцейськими було встановлено, що неповнолітньому Р. Крупському передав мопед громадянин ОСОБА_23 , який також прибув на місце події та надав письмове пояснення по даному факту. Про виявлений факт адміністративного правопорушення старший лейтенант поліції ОСОБА_24 повідомив за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» та вказане повідомлення було зареєстровано в ІТС ІПНП за № 1667 від 18.04.2023. У подальшому, старшим лейтенантом поліції С. Долгієм відносно громадянина ОСОБА_17 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 091018 відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 126 КУпАП та відповідно до статті 265-2 КУпАП було прийнято рішення про тимчасове затримання транспортного засобу, а саме мопеду марки «HONDA SА-16», чорного кольору, без номерної знаку, про що складено акт огляду тимчасового затримання транспортного засобу. Після закінчення складання вищевказаних адміністративних матеріалів, старші лейтенанти поліції С. Долгій та ОСОБА_24 в порушення вимог пунктів 1, 2, 4, 9, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015, частини 9 статті 15, пункту 1 частини 2 статті 16 розділу III Закону України «Про дорожній рух», підпункту «а» пункту 2.1 розділу II Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, підпункту 1 пункту 2-1 пункту 3 Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1102, що виразилось у незалученні для транспортування транспортного засобу (мопеду) спеціального автомобіля - евакуатора, свідомо усвідомлюючи що мопед не зареєстрований в установленому Законом порядку та громадянин ОСОБА_23 немає посвідчення водія з відповідною категорією А1, не вжили заходів щодо відсторонення останнього від керування транспортним засобом (мопедом), надали вказівку М. Головіну доставити мопед марки «HONDA SА-16», чорного кольору, без номерного знаку, до Роздільнянського РВП ГУНП в області. Під час складання адміністративних матеріалів відносно громадянина ОСОБА_17 відеозапис за допомогою нагрудної камери «Bodi-Cam» здійснювався частково, чим не забезпечено безперервне здійснення відеозйомки, належний збір доказів у справі про адміністративне правопорушення в частині фіксації даного порушення та місця розташування транспортного засобу при його тимчасовому затримання. Також, встановлено, що старший лейтенант поліції Долгій С. у порушення вимог ст.285 КУпАП не оголосив винесену ним постанову про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_17 , натомість оголошення цієї постанови та ознайомлення із нею правопорушника було здійснено іншою особою, яка не розглядала дану справу.

Зміст положень Дисциплінарного статуту службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

В той же час, за Дисциплінарним статутом, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, які свідчать про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського.

Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Таким чином, службове розслідування - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.

Суд зазначає, що мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об`єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника і його ставлення до вчиненого.

Пунктом 1, 2 ч.1 ст.18 Закону України Про Національну поліцію встановлено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до положень 1, 2, 4 ч. 3 ст.1 Статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.

Згідно із п. 4, 6, 7 ч.1 ст.3 Статуту, керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний: сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень; забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними; контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.

Відповідно до п.6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 08 лютого 2019 року № 100 поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Так, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, а також бути вірним Присязі поліцейського.

При цьому, зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, вбачається, що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто, поліцейський повинен сумлінно виконувати покладені на нього обов`язку, уникати вчинення дій, що суперечать вимогам законодавства та підривають довіру до поліції, а також псують авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості.

Крім того, вищевикладеними положеннями Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено особливі обов`язки керівників в структурі органів Національної поліції України щодо здійснення взаємодії зі своїми підлеглими, а також здійснення постійного контролю за діями підлеглих з метою запобігання вчиненню підлеглими будь-яких порушень.

Як вбачається з висновку службового розслідування та встановлено судом під час з`ясування офіційних обставин справи, полковник поліції ОСОБА_1 , начальник Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, всупереч вищенаведених норм вчинив дисциплінарний проступок, що виразився в недотриманні положень законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, зокрема, неповідомив за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» про виявлений факт адміністративного правопорушення, не здійснив належного контролю за роботою особового складу, ефективністю його діяльності, дотриманням службової дисципліни, що призвело до порушень підлеглими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 дисципліни та законності.

При цьому, суд приходить до висновку про те, що відповідачем правомірно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні обов`язків, як поліцейського та керівника.

Суд не приймає до уваги посилання представника на невірне написання у матеріалах службового розслідування імені позивача та органу Національної поліції, оскільки вказані недоліки є лише опискою та не спростовують встановлені порушення позивачем службової дисципліни

Поряд з цим, суд враховує, що ч. 4 ст.22 Статуту, дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.

З урахуванням викладеного та тим, що наказ ГУНП в Одеській області від 05 червня 2023 року №1404 щодо застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади реалізовано наказом ГУНП в Одеській області від 15.06.2023 №727 о/с, тобто у день коли позивач вже не перебував на лікарняному (згідно довідки про тимчасову непрацездатність №1857, ОСОБА_1 13.06.23 закрито лікарняний (а.с.24 т.1) та 15.06.2023 позивача було ознайомлено з наказом ГУНП в Одеській області від 15.06.2023 №727 о/с, суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що видання оскаржуваних наказів та ознайомлення відбулось під час перебування позивача на лікарняному.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295,382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 13.09.2023

Суддя К.О. Танцюра

.