Справа № 560/1612/23
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1612/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

14 вересня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, у якому просив суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 07.10.2022 року № 57 про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 з 06.04.2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 06.04.2022 року, з врахуванням стажу роботи ОСОБА_1 з 05.04.1984 року по 06.10.1987 рік та з 20.05.1988 року по 17.05.1993 рік.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.05.2023 позов задоволено частково, ухвалено:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком період трудової діяльності з 05.04.1984 по 06.10.1987 лаборантом школи та з 20.05.1988 по 31.12.1991 в риболовецькому колгоспі імені 21 з`їзду КПРС, згідно записів у трудових книжках;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 07.10.2022 року № 57, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком в зв`язку із недостатністю страхового стажу, передбаченого частиною 2 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (Закон № 1058-IV);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити пенсію за віком відповідно до ч.2 ст.26 Закону 1058-IV, починаючи із 07.04.2022 року;

- в решті позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.05.2023 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності з 05.04.1984 по 06.10.1987, оскільки наказ про прийняття зазначено 05.04.1987, та з 20.05.1988 по 17.05.1993, оскільки відсутні дані про встановлений мінімум та відробленні трудодні. Позивач не подав додаткових документів щодо підтвердження стажу роботи.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому підтримав доводи апеляційної скарги.

Позивач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2023, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, згідно із записом № 1 від 20.05.1988 трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 03.08.1988, позивач на підставі розпорядження № 277 від 19.05.1988 прийнятий муляром на будівельну ділянку до риболовецького колгоспу імені 21 з`їзду КПРС.

Згідно із записом № 3 від 17.05.1993 року трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 03.08.1988 року, позивач на підставі розпорядження № 200 від 18.06.1993 року звільнений від роботи за згодою сторін.

Відповідно до записів у трудовій книжці колгоспника, а саме: "Прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві" та "Виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві", за 1988 рік річний мінімум трудової участі встановлений-180, позивач відпрацював 183, за 1989 рік-280, позивач відпрацював 282, за 1990 рік-250, позивач відпрацював 253, за 1991 рік-250, позивач відпрацював 252, за 1992 рік-250, інформації щодо кількості відпрацьованих днів немає, за 1993 рік-94, інформації щодо кількості відпрацьованих днів немає.

Згідно із записом № 3 від 05.04.1984 року трудової книжки серії НОМЕР_2 від 10.02.1981 року, позивач, на підставі наказу № 17 параграф 1 від 05.04.1987 року прийнятий лаборантом школи.

Згідно із записом № 4 від 06.10.1987 року трудової книжки серії НОМЕР_2 від 10.02.1981 року, позивач, на підставі наказу № 6 параграф 2 від 06.10.1987 року звільнений за власним бажанням.

01.07.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 08.07.2022 № 57, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком в зв`язку із недостатністю страхового стажу. Згідно наданих документів загальний страховий стаж позивача обчислений в розмірі 12 років 7 місяців 2 дні. Також пенсійний орган повідомив про відсутність в електронній пенсійній справі сканованої копії трудової книжки та вказав, що після повторного звернення за призначенням пенсії з необхідними додатковими документами, право на пенсійну виплату буде переглянуто.

30.09.2022 позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 07.10.2022 року № 57, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком в зв`язку із недостатністю страхового стажу.

До страхового стажу не зараховано період трудової діяльності з 05.04.1984 по 06.10.1987, оскільки наказ про прийняття позивача на роботу зазначено датою 05.04.1987, та з 20.05.1988 по 17.05.1993, оскільки відсутні дані про встановлений мінімум та відробленні вихододні. Згідно наданих документів загальний страховий стаж позивача обчислений в розмірі 16 років 2 місяці 29 днів.

Про прийняте рішення позивач повідомлений листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 14.10.2022 року № 0218-8/65151.

Позивач не погодився із вказаною відмовою, а тому звернувся до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що до страхового стажу позивача безпідставно не зараховано періоди його трудової діяльності з 05.04.1984 по 06.10.1987, та з 20.05.1988 по 17.05.1993. Позивач має право на призначення пенсії за віком. Повторно позивач звернувся до пенсійного органу не пізніше трьох місяців із дня досягнення особою пенсійного віку, - 06.04.2022, а тому необхідно зобов`язати відповідача-Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити позивачу пенсію за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 07.04.2022.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно із частинами 1, 2 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж-період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку-на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1, 2 та частини 4 статті 26 Закону № 1058-IV, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Частинами 1, 3 статті 44 Закону № 1058-IV встановлено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно із пунктом 1.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (Порядок № 22-1) днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 встановлено перелік документів, необхідних для призначення пенсії, які додаються до заяви про призначення пенсії, зокрема: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1), а у разі необхідності-за формою згідно з додатком 3 до Положення;

Відповідно до пункту 2.23 Порядку № 22-1, при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Згідно із пунктом 4.2 Порядку № 22-1, при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб повідомляє про необхідність до оформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

До 01 січня 2004 року страховий стаж працівників обраховувався відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991, який набрав чинності 01.01.1992 року на підставі постанови ВР України від 6 грудня 1991 року № 1788-XII (Закон № 1788-XII).

Згідно із пунктом г) статті 3 Закону № 1788-XII, право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом: інші особи, які підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Стаття 56 Закону № 1788-XII, встановлює види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Так, відповідно до частин 1, 2, пункту а) частини 3 статті 56 цього Закону, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, за умови сплати страхових внесків.

Згідно із пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із пунктом 23 Порядку № 637, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Згідно із пунктами 1.5, 2.3, 2.4, 2.6, 2.9 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої Постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162 (Інструкція № 162), яка перестала застосовуватися відповідно до наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників", цією Інструкцією та іншими актами законодавства.

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення-у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.

Згідно із пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників", відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Відповідно до пункту 13 "Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників", затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21 квітня 1975 року № 310, відповідальність за організацію робіт по веденню, обліку, зберіганню і видачі трудових книжок покладається на голову колгоспу.

Відповідальність за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видання несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа.

Отже, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV, відповідно підставами для відмови в призначенні пенсії за віком є відсутність встановленого законодавством страхового стажу та недосягнення особою встановленого законодавством віку.

Основним документом, що підтверджує трудовий (страховий) стаж в період до запровадження системи персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, тобто до 01 липня 2000 року, є трудова книжка. Необхідність підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також документів виданих архівними установами виникає лише у випадку відсутності трудової книжки а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, при цьому для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, в зв`язку з чим недотримання правил ведення трудової книжки не може спричиняти жодних негативних наслідків для особи якій належить трудова книжка, та відповідно не може впливати на її особисті права.

Неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист, в тому числі і щодо вирішення питання призначення пенсії за віком.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.

Як обґрунтовано вказав суд першої інстанції, що період трудової діяльності позивача з 05.04.1984 року по 06.10.1987 року, згідно із записами № 3 від 05.04.1984 року та № 4 від 06.10.1987 року в трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 10.02.1981 року, необхідно зарахувати до страхового стажу позивача повністю, оскільки помилку в написанні року наказу на підставі якого позивач був прийнятий на посаду лаборанта школи, допустила саме адміністрація школи яка повинна нести відповідальність за правильність внесення записів у трудову книжку. Недотримання правил ведення трудової книжки не може спричиняти жодних негативних наслідків для особи якій належить трудова книжка, та відповідно не може впливати на її особисті права.

При цьому, отримання додаткових документів на підставі яких було би можливо встановити наявність помилки в трудовій книжці року при написанні року прийняття позивача на роботу, отримати на даний час неможливо в зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, оскільки навчальний заклад розташований на окупованій території.

Період трудової діяльності позивача з 20.05.1988 року по 17.05.1993 рік згідно із записом № 1 від 20.05.1988 року в трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 від 03.08.1988 року де зазначено, що позивач на підставі розпорядження № 277 від 19.05.1988 року прийнятий муляром на будівельну ділянку до риболовецького колгоспу імені 21 з`їзду КПРС, та згідно із записом № 3 від 17.05.1993 року трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 03.08.1988 року, де зазначено, що позивач на підставі розпорядження № 200 від 18.06.1993 року звільнений від роботи за згодою сторін, необхідно зарахувати частково, а саме: з 20.05.1988 року по 31.12.1991 року, оскільки позивач має за вказаний період вихододнів більше встановлених правлінням колгоспу річних мінімумів трудової участі, а також враховуючи зміст позовних вимог де позивач просить зарахувати йому до страхового стажу період роботи починаючи саме із 20.05.1988 року.

Водночас, не підлягає зарахуванню до страхового стажу період трудової діяльності позивача за період з 01.01.1992 року по 17.05.1993 року, оскільки при встановленому мінімумі трудової участі в громадському господарстві в трудовій книжці колгоспника, в самій книжці повністю відсутні записи про трудову участь позивача за вказаний період.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім такого випадку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Позивачу 06.04.2022 виповнилося 63 роки.

Станом на дату звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком від 01.07.2022 вік позивача становив 63 роки 2 місяці 25 днів, а на дату повторного звернення із заявою про призначення пенсії за віком від 30.09.2022 року вік позивача становив 63 роки 5 місяців, що відповідає вимогам частини 2 статті 26 Закону № 1058-IV.

Загальний страховий стаж позивача в сумі, а саме: обрахованого пенсійним органом в розмірі 16 років 2 місяці 29 днів, а також спірного за періоди з 05.04.1984 року по 06.10.1987 року (3 роки 6 місяців 2 дні), та з 20.05.1988 року по 31.12.1991 року (3 роки 7 місяців 12 днів), становить більше 22 років, що надає позивачу право для призначення пенсії за віком, враховуючи вік позивача на дату звернення до пенсійного органу із відповідною заявою, так як страховий стаж відповідно до частини 2 статті 26 Закону № 1058-IV повинен становити від 19 до 29 років.

Вперше заяву про призначення пенсії позивач подав 01.07.2022, тобто не пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку. Повторно позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії 30.09.2022, до якої додав трудові книжки, тобто документи були подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, тому днем звернення за призначенням пенсії необхідно вважати день прийняття заяви про призначення пенсії, а саме 01.07.2022.

Таким чином, необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити позивачу пенсію за віком з 07.04.2022.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.