Справа № 420/4483/23
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/4483/23

Перша інстанція: суддя Скупінська О.В.,

повний текст судового рішення

складено 08.05.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Бітова А.І., Градовського Ю.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Громадської організації «ЯРОШ «Україна» ПОНАД УСЕ» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) до Громадської організації «ЯРОШ «Україна» ПОНАД УСЕ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Управління Служби безпеки України в Одеській області про заборону (примусовий розпуск) громадського об`єднання, припинення випуску видання, спрямування майно, коштів та інших активів Громадської організації «ЯРОШ «Україна» ПОНАД УСЕ» до державного бюджету,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2023 року Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (позивач) звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Громадської організації «ЯРОШ «Україна» ПОНАД УСЕ» (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Управління Служби безпеки України в Одеській області, в якій позивач просив суд:

-заборонити (примусово розпустити) Громадську організацію «ЯРОШ «Україна» ПОНАД УСЕ»;

-припинити випуск видання Друкованого засобу масової інформації журнал «ЯРОШ» (свідоцтво про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації Серія ОД №2029-899Р);

-спрямувати майно, кошти та інші активи Громадської організації «ЯРОШ «Україна» ПОНАД УСЕ» до державного бюджету.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Служба безпеки України повідомила Міністерство юстиції України про наявність в діяльності громадської організації «ЯРОШ «Україна» ПОНАД УСЕ» ознак дій, спрямованих на створення загрози національному суверенітету, територіальній цілісності та національній безпеці України, оскільки діяльність вказаної організації носить антиукраїнський характер. Інформація Служби безпеки України була спрямована до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) листом від 30.12.2022 № 65/5/Т/10-3348 для вжиття відповідних заходів. Так, згідно наданої інформації та документів, керівник Громадської організації «ЯРОШ «Україна» ПОНАД УСЕ» ОСОБА_1 веде активну проросійську діяльність. Фактично під прикриттям діяльності громадської організації та ЗМІ журнал «Ярош» виправдовує агресію російської федерації проти України. Отримана Управлінням служби безпеки України в Одеській області інформація свідчить про створення реальної загрози національним інтересам, національній безпеці, суверенітету і територіальній цілісності України з боку окремого проросійського громадського об`єднання, діяльність якого з 2019 року має ознаки антиукраїнської. Наявні дані свідчать, що спецслужбами та збройними силами російської федерації активно використовуються вітчизняні громадські об`єднання проросійської спрямованості для закріплення та зміцнення позицій ворога на тимчасово окупованих територіях України. Таким чином, діяльність даної громадської організації мас явно виражений антиукраїнський характер, спрямована на підрив національного суверенітету та територіальної цілісності України, а також дана діяльність має на меті допомогу російській федерації у здійсненні військової агресії проти України.

Третя особа у справі - Управління Служби безпеки України в Одеській області надало пояснення, у яких вказав про обґрунтованість позовних вимог, просив їх задовольнити та вказав, що керівник та засновник Громадської організації «ЯРОШ «Україна» ПОНАД УСЕ» проводить антиукраїнську діяльність, виправдовує агресію рф проти України у т.ч. під прикриттям громадської організації. Управління просило суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, мотивуючи тим, що член громадської організації ОСОБА_2 робить публікації від свого імені в своїх соціальних мережах з огляду на приписи статті 34 Конституції України. Вказує, що Громадська організація «ЯРОШ «Україна» ПОНАД УСЕ» не відповідає за зобов`язаннями своїх членів. Підкреслює, що власне ОСОБА_2 є патріотом України, людиною, яка зацікавлена у добробуті країни та вільно виражає свою точку зору. Зазначає, що експертне дослідження не стосується обставин справи з огляду на те, що було виконано на підставі публікації власне члена громадської організації. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року, адміністративний позов Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) до Громадської організації «ЯРОШ «Україна» ПОНАД УСЕ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Управління Служби безпеки України в Одеській області про заборону громадського об`єднання та припинення випуску видання задоволено. Вирішено заборонити (примусово розпустити) Громадську організацію «ЯРОШ «Україна» ПОНАД УСЕ». Спрямувати майно, кошти та інші активи Громадської організації «ЯРОШ «Україна» ПОНАД УСЕ» до державного бюджету. Припинити випуск видання Друкованого засобу масової інформації журнал «ЯРОШ» (свідоцтво про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації Серія ОД №2029-899Р).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем у справі Громадською організацією «ЯРОШ «Україна» ПОНАД УСЕ» подано на зазначене судове рішення апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції під час ухвалення рішення у справі норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати судове рішення та винести нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування скарги апелянт зазначає про бездоказовість висновку суду першої інстанції стосовно того, що в діяльності ГО «ЯРОШ «Україна» ПОНАД УСЕ» спостерігається створення загрози національним інтересам, національній безпеці, суверенітету і територіальній цілісності України з боку окремих громадських об`єднань, діяльність яких з 2019 року має ознаки антиукраїнської, зауважуючи про відсутність в матеріалах справи доказів того, що відповідач є організацією проросійської спрямованості, а також і того, що означена організація якимось чином фінансується зі сторони рф чи контактує з повноважними особами рф, або того, що апелянт усвідомлено співпрацює з рф. На думку апелянта, позивачем та третьою особою не доведено конкретної вини відповідача, підставою для якої є ліквідація юридичних осіб відповідача. Також, як далі вказує апелянт, суд першої інстанції неналежним чином та не в повному обсязі дослідив експертне дослідження професора кафедри прикладної лінгвістики Одеського національного університету імені І.І. Мечникова доктора філологічних наук, професора Кондратенко Н.В, оскільки такий доказ є неналежним, оскільки не підписаний відповідним експертом. До того ж, з приводу зазначеного вище експертного дослідження, апелянт звертає увагу й на те, що матеріали на експертизу надійшли незапакованими, що є грубим порушенням та автоматично ставить під сумнів результати експертизи матеріалів, які могли бути вилучені або змінені до подачі на експертизу.

21.06.2023р. від представника Управління Служби безпеки України в Одеській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив, що оскаржуване судове рішення прийнято з дотриманням норм права, обґрунтовано, а доводи скаржника не відповідають дійсності та гуртуються на власній переоцінці доказів та намаганням довести їх нібито невірну оцінку судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній документів.

Згідно ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.1 а.с.8-9), Громадська організація «ЯРОШ «Україна» ПОНАД УСЕ» (далі ГО «ЯРОШ «Україна» ПОНАД УСЕ»), зареєстрована юридичною особою 09.12.2019 за місцезнаходженням: Україна, 65000, Одеська область, вулиця Люстдорфська дорога будинок 31Б, квартира 9.

Громадська організація «ЯРОШ «Україна» ПОНАД УСЕ» здійснює такі види економічної діяльності: 94.99 Діяльність інших громадських організацій, н.в.і.у (основний); 94.99 Діяльність інших громадських організацій, н.в.і.у.

Керівником ГО «ЯРОШ «Україна» ПОНАД УСЕ» є ОСОБА_1 , засновниками: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації серії ОД №2029-899Р (т.1 а.с.10), видання журнал «ЯРОШ» зареєстровано 06.05.2021, засновником якого є Громадська організація «ЯРОШ «Україна» ПОНАД УСЕ».

Управління Служби безпеки України в Одеській області скерувало на адресу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) лист від 30.12.2022 №65/5/Т/10-3348 «Щодо протиправної діяльності громадської організації» (т.1 а.с.11-14), у якому зазначено, що отримана Службою безпеки України інформація свідчить про створення загрози національним інтересам, національній безпеці, суверенітету і територіальній цілісності України з боку окремих громадянських об`єднань, діяльність яких з 2019 року має ознаки антиукраїнської.

Наявні дані свідчать, що спецслужбами та збройними силами рф активно використовуються вітчизняні громадські об`єднання проросійської спрямованості для закріплення та зміцнення позиції ворога на тимчасово окупованих територіях України. Ознаки зазначеного спостерігаються в діяльності ГО «ЯРОШ «Україна» ПОНАД УСЕ».

Також, згідно інформації, викладеної у вказаному вище листі, керівник ГО «ЯРОШ «Україна» ПОНАД УСЕ» Ярош П., окрім іншого, проводить антиукраїнську діяльність, у т.ч. під прикриттям ГО «ЯРОШ «Україна» ПОНАД УСЕ» та ЗМІ «журнал YAROSH», виправдовую агресію рф проти України. За попереднім висновком від 22.12.2022 професора кафедри прикладної лінгвістики Одеського національного університету імені І.І.Мечнікова доктора філологічних наук, професора ОСОБА_4 , в дописах вказаної особи у Telegram-каналі «журнал YAROSH» містяться ознаки ст.ст.436-2, 161 ККУ.

Дії ГО «ЯРОШ «Україна» ПОНАД УСЕ» можуть розцінюватися як такі, що спрямовані на порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, носять виключно деструктивний характер, підсилюють інформаційний простір, спрямований проти інтересів України, створюють підґрунтя для вчинення радикальних дій щодо порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки.

Враховуючи викладене та наявну інформацію щодо протиправної діяльності ГО «ЯРОШ «Україна» ПОНАД УСЕ», Управління Служби безпеки України в Одеській області просило Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ініціювати процедуру заборони діяльності ГО «ЯРОШ «Україна» ПОНАД УСЕ» шляхом його примусового розпуску (ліквідації).

До зазначеного листа Управління Служби безпеки України в Одеській області від 30.12.2022 №65/5/Т/10-3348 додані:

лист на адресу ректора Одеського національного університету ім.І.І.Мечнікова від 15.12.2022 (т.1 а.с.17) у якому, у зв`язку із службовою необхідністю, відповідно до ст.7 Закону України «Про контррозвідувальну діяльність», просило провести дослідження направлених матеріалів, та надати висновок спеціаліста з наступних питань: чи містяться в тексті розміщених публікацій власником Telegram-каналу під назвою «журнал YAROSH» (посилання ІНФОРМАЦІЯ_1 публічне заперечення здійснення збройної агресії рф проти України; чи міститься в наданих матеріалах інформація, зміст якої спрямований на розпалювання національної ворожнечі та ненависті; чи міститься в наданих матеріалах інформація, яка принижує національну честь та гідність громадян України; чи міститься в наданих матеріалах інформація, яка прямо чи опосередковано обмежує права або встановлює прямі чи непрямі привілеї громадян за ознаками національної приналежності;

акт огляду від 28.12.2022 (т.1 а.с.19-31) особистих сторінок соціальних мереж, якими володіє ОСОБА_1 ;

акт огляду від 15.12.2022 Telegram-каналу «журнал YAROSH» (т.1 а.с.32-50);

висновок експертного дослідження за результатами семантико-текстуального аналізу текстів від 20.12.2022 (т.1 а.с.51-60), де зазначено, що у тексті розміщених публікацій власником Telegram-каналу під назвою «журнал YAROSH» наявне публічне заперечення здійснення збройної агресії рф проти України; у наданих матеріалах наявна інформація, зміст якої спрямований на розпалювання національної ворожнечі та ненависті; у наданих матеріалах відсутня інформація, зміст якої принижує національну честі та гідність громадян України; у наданих матеріалах наявна інформація, яка прямо чи опосередковано обмежує права або встановлює прямі чи непрямі привілеї громадян за ознаками національної приналежності.

Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в свою чергу, звернулось до суду з позовною заявою про заборону громадського об`єднання та припинення випуску видання Друкованого засобу масової інформації журнал «ЯРОШ» (свідоцтво про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації Серія ОД №2029-899Р).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з обґрунтованості підстав для примусового припинення громадської організації Відповідача з огляду на наявність ознак порушення ст.ст. 36, 37 Конституції України, ст.4 ЗУ «Про громадські об`єднання» у створенні та діяльності відповідача, які були виявлені Службою Безпеки України, зазначивши при цьому, що заборона діяльності вказаної організації є об`єктивно необхідною з метою захисту демократичного суспільства та прав і свобод громадян в період запровадженого воєнного стану в Україні.

З огляду на викладене, пославшись на приписи ст.28 ЗУ «Про громадські об`єднання», суд першої інстанції також вважав наявними підстави для спрямування майна, коштів та інших активів ГО «ЯРОШ «Україна» ПОНАД УСЕ» до державного бюджету.

Відповідно до приписів ст.18 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», з огляду на задоволення позовної вимоги про заборону (примусовий розпуск) особи яка є засновником видання та враховуючи порушення ч.1 ст.3 цього Закону, суд першої інстанції вважав доведеними підстави для припинення випуску Друкованого засобу масової інформації журнал «ЯРОШ» (свідоцтво про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації Серія ОД №2029-899Р).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та обґрунтованості висновку суду першої інстанції, апеляційний суд враховує наступне.

Як визначено ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств.

Здійснення цих свобод, оскільки вони пов`язані з обов`язками і відповідальністю, можуть підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Статтею 11 Конвенції передбачено, що кожен має право на свободу мирних зібрань і свободу об`єднання з іншими особами, включаючи право створювати профспілки та вступати до них для захисту своїх інтересів.

Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Як визначено ч.1 ст.28 Закону України «Про громадські об`єднання» № 4572-VI від 22.03.2012 (надалі Закон №4752-VI) громадське об`єднання може бути заборонено судом за позовом уповноваженого органу з питань реєстрації в разі виявлення ознак порушення громадським об`єднанням вимог статей 36, 37 Конституції України, статті 4 цього Закону.

Статтями 36, 37 Конституції України регламентовано, що громадяни України мають право на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень, встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Утворення і діяльність політичних партій та громадських організацій, програмні цілі або дії яких спрямовані на ліквідацію незалежності України, зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, незаконне захоплення державної влади, пропаганду війни, насильства, на розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, посягання на права і свободи людини, здоров`я населення, забороняються. Політичні партії та громадські організації не можуть мати воєнізованих формувань. Не допускається створення і діяльність організаційних структур політичних партій в органах виконавчої та судової влади і виконавчих органах місцевого самоврядування, військових формуваннях, а також на державних підприємствах, у навчальних закладах та інших державних установах і організаціях. Заборона діяльності об`єднань громадян здійснюється лише в судовому порядку.

Законом № 4572-VI визначено правові та організаційні засади реалізації права на свободу об`єднання, гарантованого Конституцією України та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, порядок утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об`єднань.

Згідно з приписами ч.ч. 1-3 ст.4 Закону № 4572-VI, утворення і діяльність громадських об`єднань, мета (цілі) або дії яких спрямовані на ліквідацію незалежності України, зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, незаконне захоплення державної влади, пропаганду війни, насильства, розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, посягання на права і свободи людини, здоров`я населення, пропаганду комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та їхньої символіки, забороняються. Громадські об`єднання не можуть мати воєнізованих формувань. Інші обмеження права на свободу об`єднання, у тому числі на утворення і діяльність громадських об`єднань, можуть бути встановлені виключно законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Згідно з п. 1 ч.2 Положення № 228 визначено, що Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Міністерство юстиції України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, зокрема, що реалізує державну правову політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи.

У відповідності до п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань», суб`єктом державної реєстрації є Міністерство юстиції України - у разі державної реєстрації політичних партій, всеукраїнських професійних спілок, їх об`єднань, всеукраїнських об`єднань організацій роботодавців; відокремлених підрозділів іноземних неурядових організацій, представництв, філій іноземних благодійних організацій, постійно діючих третейських судів, засновниками яких є всеукраїнські громадські організації, всеукраїнських творчих спілок, символіки громадських формувань.

Територіальні органи Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі - у разі державної реєстрації первинних, місцевих, обласних, регіональних та республіканських професійних спілок, їх організацій та об`єднань, структурних утворень політичних партій, регіональних (місцевих) творчих спілок, територіальних осередків всеукраїнських творчих спілок, місцевих, обласних, республіканських Автономної Республіки Крим, Київської та Севастопольської міських організацій роботодавців та їх об`єднань, постійно діючих третейських судів, громадських об`єднань, їх відокремлених підрозділів, громадських об`єднань, що не мають статусу юридичної особи, підтвердження всеукраїнського статусу громадського об`єднання.

Статтею 25 Закону № 4572-VI визначено способи припинення діяльності громадського об`єднання. Припинення діяльності громадського об`єднання здійснюється: 1) за рішенням громадського об`єднання, прийнятим вищим органом управління громадського об`єднання, шляхом саморозпуску або реорганізації шляхом приєднання до іншого громадського об`єднання такого самого статусу; 2) за рішенням суду про заборону (примусовий розпуск) громадського об`єднання.

Припинення діяльності громадського об`єднання зі статусом юридичної особи має наслідком припинення цієї юридичної особи у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.28 Закону № 4572-VI громадське об`єднання може бути заборонено судом за позовом уповноваженого органу з питань реєстрації в разі виявлення ознак порушення громадським об`єднанням вимог статей 36, 37 Конституції України, статті 4 цього Закону. Заборона громадського об`єднання має наслідком припинення його діяльності у порядку, встановленому цим Законом, та виключення з Реєстру громадських об`єднань.

У разі прийняття рішення про заборону громадського об`єднання майно, кошти та інші активи громадського об`єднання за рішенням суду спрямовуються до державного бюджету.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що законодавством чітко визначено правові підстави та порядок заборони судом і примусової ліквідації (розпуску) громадської організації.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що такими підставами є наявність ознак порушення громадським об`єднанням вимог статей 36, 37 Конституції України та статті 4 цього Закону № 4572-VI, яка фактично містить приписи, аналогічні зазначеним нормам Основного Закону.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає, що матеріалами Управління Служби Безпеки України в Одеській області на підставі яких позивачем розпочато процедуру заборони і примусової ліквідації (розпуску) ГО «ЯРОШ «Україна» ПОНАД УСЕ» та які містяться в матеріалах справи, підтверджується наявність ознак порушення відповідачем вимог статте 36, 37 Конституції України та статті 4 Закону №4572-VI, що є імперативною підставою для заборони судом і примусової ліквідації (розпуску) цієї громадської організації.

Зокрема, як свідчать зібрані у справі докази, спецслужбами та збройними силами російської федерації активно використовуються вітчизняні громадські об`єднання проросійської спрямованості для закріплення та зміцнення позиції ворога на тимчасово окупованих територіях України. Окремі ознаки вищезазначеного спостерігаються в діяльності ГО «Ярош «Україна» «ПОНАД УСЕ». Під прикриттям діяльності вказаної громадської організації ОСОБА_1 здійснювались неодноразові провокаційні несанкціоновані мітинги, які призводили до систематичного порушення громадського порядку.

Крім наданої до суду першої інстанції інформації про деструктивну діяльність Громадської організації «Ярош «Україна» Понад усе» та її керівництва, слід додати, що Управлінням СБУ в Одеській області, як свідчать матеріали справи, було додатково встановлено, що вказана організація відповідача існувала лише формально, а однією із цілей її створення було отримання ОСОБА_5 додаткового прибутку, зокрема шляхом продажу посвідчень журналіста та свідоцтва волонтерів (акт огляду інформації, яка міститься на особистих сторінках ОСОБА_6 в соціальних мережах «Instagram» та «Facebook» із оголошення про продаж таких свідоцтв за 100 євро, додається). Особливої актуальності зазначені документи набули після початку збройної агресії рф проти України. Зокрема свідоцтво волонтера дає можливість клопотати перед керівництвом обласних військових адміністрацій про внесення особи у БД «Шлях». Встановлено, що за вказаною процедурою, на підставі свідоцтва волонтера БО «Міжнародний Фонд Ярош», засновником якого також є ОСОБА_7 з України виїжджали чоловіки призовного віку, а один до теперішнього часу не повернувся. ОСОБА_8 у травні-червні 2022 року перебував у закордонній подорожі, про що активно вихвалявся на власній сторінці у «Facebook» та ТГ-каналі «журнал «YAROSH» (після арешту особи заблоковані). Виїзд з України він оформлював через БД «Шлях» як засновник благодійної організації « ОСОБА_9 », а метою було нібито доставка гуманітарних вантажів (факт доставки не встановлений). З 2022 року, після початку широкомасштабного вторгнення рф в Україну, ОСОБА_10 публічно та активно виправдовував дії російської влади та звинувачував єврейську націю у розв`язанні війни. В результаті, у травні 2023 р. П. ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.109, ч.ч.2,3 ст.436-2, ч.1 ст. 161 ККУ та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Під час повномасштабної війни рф проти України дії ОСОБА_6 розцінюються як такі, що спрямовані на порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, носять виключно деструктивний характер, підсилюють інформаційний контент, спрямований проти інтересів України, створюють підґрунтя для вчинення радикальних дій щодо порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, в тому числі з використанням можливостей Громадської організації «Ярош «Україна» Понад усе».

Доводи апелянта щодо неможливість врахування в якості належного доказу у даному випадку експертного висновку через відсутність підпису експерта, апеляційний суд вважає неґрунтовними та звертає увагу на те, що зазначений експертний висновок, відповідно до матеріалів справи, надійшов на адресу Управління СБУ в Одеській області із супровідним листом за підписом ректора ОНУ Труби В.І.

Крім того, сам скаржник зазначає, що на свій адвокатський запит отримав відповідь від ОНУ ім. Мечнікова від 26.05.2023 № 01-01-335 про те, що дійсно, на вимогу листа УСБУ в Одеській області від 15.12.2022 №65/5/Т/10-2936 професором кафедри прикладної лінгвістики Одеського національного університету ім. І. Мечнікова доктора філологічних наук, професора ОСОБА_4 проводилось експертне дослідження, другий примірник якого в Університеті не зберігся (копії листів додані до апеляційної скарги).

Судова колегія окремо також зауважує, що наявність підстав для заборони (примусового розпуску) Громадської організації «ЯРОШ «Україна ПОНАД УСЕ» підтверджується не лише згаданим вище експертним висновком, а й іншими зібраними у справі письмовими доказами у їх сукупності, проаналізованими та оціненими судом.

В той же час, колегія суддів приймає до уваги при вирішенні спірних відносин також дію воєнного стану в Україні та прямої військової агресії з боку рф.

За вказаного, враховуючи, що в діях громадської організації, в якій ОСОБА_1 є засновником, членом організації та керівником, Службою безпеки України виявлено та доведено, що підтверджено судом, наявність ознак порушення статей 36, 37 Конституції України, ст. 4 Закону України «Про громадські об`єднання», діяльність відповідача суперечить основним засадам діяльності громадської організації з урахуванням її провадження в період запровадженого в Україні воєнного стану, є цілком ґрунтовним висновок суду першої інстанції про обґрунтованість та доведеність підстав для задоволення позовних вимог та заборони (примусового розпуску) громадського об`єднання з огляду на наявність ознак порушень ст.37 Конституції України у створенні та діяльності, що виявлені Службою безпеки України.

В даному випадку, заборона діяльності вказаної громадської організації є об`єктивно необхідною з метою захисту демократичного суспільства та прав і свобод громадян. Вказане обмеження наявних у громадській організації свобод, спрямоване на забезпечення стабільності держави в цілому, тому, на думку суду, застосований крайній захід впливу щодо відповідача є виправданим.

У зв`язку із вказаним, з огляду на правові приписи ч.3 ст. 28 ЗУ «Про громадські об`єднання», є вірним висновок суду першої інстанції про спрямування майна, коштів та інших активів Громадської організації «ЯРОШ «Україна» ПОНАД УСЕ» до державного бюджету.

Надаючи оцінку доводам апелянта з приводу задоволеної судом першої інстанції позовної вимоги про припинення випуску видання Друкованого засобу масової інформації журнал «ЯРОШ» (свідоцтво про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації Серія ОД №2029-899Р), колегія суддів враховує, що приписами ст.3 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» (у редакції на момент спірних правовідносин), забороняється використання друкованих засобів масової інформації для: закликів до захоплення влади, насильницької зміни конституційного ладу або територіальної цілісності України; пропаганди війни, насильства та жорстокості; розпалювання расової, національної, регіональної, релігійної ворожнечі; розповсюдження порнографії, а також з метою вчинення терористичних актів та інших кримінально караних діянь; пропаганди комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та їхньої символіки; популяризації або пропаганди держави-терориста (держави-агресора) та її органів, російського нацистського тоталітарного режиму, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну, представників органів влади держави-терориста (держави-агресора) та їхніх дій, що створюють позитивний образ держави-терориста (держави-агресора), виправдовують чи визнають правомірною збройну агресію Російської Федерації як держави-терориста проти України, окупацію території України; виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього конфлікту, громадянського конфлікту, громадянської війни, заперечення тимчасової окупації частини території України; глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, а також представників окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи та інші структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та представників підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України, у тому числі шляхом їх визначення як "повстанці", "ополченці", "ввічливі військові люди"; втручання в особисте і сімейне життя особи, крім випадків, передбачених законом; заподіяння шкоди честі і гідності особи; розголошення будь-якої інформації, яка може призвести до вказання на особу неповнолітнього правопорушника без його згоди і згоди його законного представника.

В силу вимог ст. 18 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», випуск друкованого засобу масової інформації може бути припинено за рішенням засновника (співзасновників) або суду. Реєструючий орган визнає свідоцтво про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації недійсним у разі також : прийняття рішення суду про припинення випуску друкованого засобу масової інформації.

Як визначено п. 5.1 Положення про державну реєстрацію друкованих засобів масової інформації в Україні, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 21.02.2006 року № 12/5 Мін`юст, відповідні головні територіальні органи приймають рішення про визнання недійсним свідоцтва про державну реєстрацію друкованого ЗМІ на підставі письмового повідомлення засновника (співзасновників), погодженого з редакцією, або рішення суду про припинення випуску друкованого засобу масової інформації.

З урахуванням наведеного та того, що журнал «ЯРОШ» є місцевим, суд першої інстанції вірно виснував, що в даному випадку Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) є належним позивачем у цій справі.

Посилання апелянта на те, що член громадської організації ОСОБА_2 , який до того ж є засновником громадської організації та якому належить видання, робить публікації від свого імені в своїх соціальних мережах, судова колегія вважає неґрунтовними та такими, що спростовуються зібраними у справі документами.

Як встановленого апеляційним судом з матеріалів справи, власником Telegram-каналу під назвою «журнал YAROSH» наявне публічне заперечення здійснення збройної агресії рф проти України, як було зазначено у висновку експертного дослідження за результатами семантико-текстуального аналізу текстів від 20.12.2022 (т.1 а.с.51-60).

Крім того, матеріали, на підставі яких зроблено висновок експертного дослідження за результатами семантико-текстуального аналізу текстів від 20.12.2022, виконані саме з публікацій Telegram-каналу під назвою «журнал YAROSH» (посилання https://t.me/yarosh_journal).

Відтак, враховуючи задоволення позовної вимоги про заборону (примусовий розпуск) громадської організації відповідача яка є засновником видання, виходячи з приписів ст. 18 ЗУ «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», порушення ч.1 ст.3 якого підтверджено зібраними у справі доказами, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для припинення випуску Друкованого засобу масової інформації журнал «ЯРОШ» (свідоцтво про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації Серія ОД №2029-899Р).

При цьому, апеляційний суд приймає до уваги, що перелік підстав, які становлять легітимну мету обмежень прав і свобод особи, є вичерпним. Свобода розсуду держав щодо встановлення обмежень є вузькою. Проте, слід оцінити, чи передбачене законом таке обмеження, чи відповідає обмеження «нагальній суспільній потребі», тобто чи є воно необхідним у демократичному суспільстві і чи відповідає воно легітимній меті (див., наприклад, рішення ЄСПЛ у справі «Svyato-Mykhaylivska Parafiya v. Ukraine» від 14 червня 2007 року).

У даному випадку застосовані обмеження щодо громадської організації та друкованого засобу масової інформації є передбачуваними та законодавчо визначеними.

Беручи до уваги наведене апеляційний адміністративний суд уважає правильним висновок суду першої інстанції про задоволення у повному обсязі позову Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Інші доводи та обставини апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Установлені під час розгляду даної справи фактичні обставини та зроблені судом першої інстанції висновки у повному обсязі спростовують наведені відповідачем в апеляційній скарзі доводи.

Колегія суддів підтверджує, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування відсутні.

Судове рішення відповідачем ст. 242 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Громадської організації «ЯРОШ «Україна» ПОНАД УСЕ» - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року у справі № 420/4483/23 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Т.М. Танасогло
Судді А.І. Бітов Ю.М. Градовський