Справа № 580/7912/23
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

14 вересня 2023 року справа № 580/7912/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової перевірив матеріали адміністративного позову у справі № 580/7912/23 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України (вул. Ю.Іллєнка 81, м. Київ, 04050, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, постановив ухвалу.

31.08.2023 вх. 36788/23 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, просить:

- визнати протиправними дії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України щодо не включення в наданих довідках №9/3-444, №9/3-443, №9/3-442 від 31.03.2023 ОСОБА_1 за відповідною (аналогічною) посадою, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з врахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» відсотки по премії та надбавки за особливості несення служби з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно з Законом України від 14 листопада 2019 року № 294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік», згідно якого прожитковий мінімум на 01.01.2020 року встановлено у розмірі 2102 грн., Законом України від 15 грудня 2020 року № 1082-IX «Про державний бюджет на 2021 рік», згідно якого прожитковий мінімум на 01.01.2021 року встановлено у розмірі 2270 грн, Законом України від 02 грудня 2021 року № 1928-ІХ «Про державний бюджет на 2022 рік», згідно якого прожитковий мінімум на 01.01.2022 встановлено у сумі 2481 грн;

- зобов`язати Департамент з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України надати ОСОБА_1 та до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області нові довідки, де грошове забезпечення за відповідною (аналогічною) посадою, як основне та додаткове повинно бути розраховано на відповідний тарифний коефіцієнт станом на 29.01.2020 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням прожиткового мінімум для працездатних осіб згідно з Законом України від 14 листопада 2019 року № 294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік», згідно якого прожитковий мінімум на 01.01.2020 встановлений у сумі 2102 грн, для здійснення обчислення, перерахунку, нарахування та виплати основного розміру пенсії з 01 лютого 2020 року;

- зобов`язати Департамент з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України надати ОСОБА_1 та до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області нові довідки, де грошове забезпечення за відповідною (аналогічною) посадою, як основне та додаткове повинно бути розраховано на відповідний тарифний коефіцієнт станом на 01.01.2021 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням прожиткового мінімум для працездатних осіб згідно з Законом України від 15 грудня 2020 року № 1082-ІХ «Про державний бюджет на 2021 рік», згідно якого прожитковий мінімум на 01.01.2021 встановлений у сумі 2270 грн, для здійснення обчислення перерахунку, нарахування та виплати основного розміру пенсії з 01 лютого 2021 року.

-зобов`язати Департамент з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України надати ОСОБА_1 та до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області нові довідки, де грошове забезпечення за відповідною (аналогічною) посадою, як основне та додаткове повинно бути розраховано на відповідний тарифний коефіцієнт станом на 01.01.2022 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХП «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням прожиткового мінімум для працездатних осіб згідно з Законом України від 02 грудня 2021 року № 1928-ІХ «Про державний бюджет на 2022 рік», згідно якого прожитковий мінімум на 01.01.2022 встановлений у сумі - 2481 грн, для здійснення обчислення перерахунку, нарахування та виплати основного розміру пенсії з 01 лютого 2022 року.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 продовжений строк для усунення надоліків за адміністративним позовом ОСОБА_1 : недоліки можуть бути усунуті шляхом врахування особливостей судового контролю у вирішеній справі (ст.287, 382, 383 КАС України) з урахуванням вимог статті 167 КАС України, окреслення зв`язку сформованих вимог з резолютивною частиною рішення у вирішеній справі 580/5896/22 та надання обґрунтування з якого часу і у порушення яких нормативно-правових актів допущено відповідачем у контексті критеріїв частини 2 статті 2 КАС України.

11.09.2023 вх.38366/23 позивач надіслав до суду заяву, де зазначив, що Департаментом з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03.02.2023 у справі №580/5896/22 видано нові довідки про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022, проте у примітках на виданих довідках покликання на нормативно-правовий акт Міністерства юстиції України (лист від 06.03.2023 №27024/16.3./32-23), як підстави для розрахунку премій та надбавок за особливості проходження служби, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01.01.2018 (1762 грн), а не з прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 як зазначив суд, що (на думку позивача) свідчить про нові підстави для звернення до суду з адміністративним позовом.

Суд встановив, що Черкаський окружний адміністраитивний суд у рішенні від 03.02.2023 у справі №580/5896/22, що набрало закооної сили 07.03.2023 (ЄДРСР 108802095) постановив: адміністративний позов задовольнити повністю. Зобов`язати Департамент з питань виконання кримінальних покарань видати ОСОБА_1 нові довідки про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 у відповідності до вимог ст. ст. 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії.

31.03.2023 на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03.02.2023 у справі №580/5896/22 Департамент з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України ОСОБА_1 видав нові довідки про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 для перерахунку пенсії, що позивачем не заперечується.

На думку позивача, видані довідки розраховані шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 за винятком двох складових: премії та надбавки за особливості проходження служби, що розраховані відповідачем, проте доводів про звернення до суду з метою здійснення судового контролю ст.382, 383, 287 КАС України у справі №580/5896/22 з метою перевірки виконання рішення щодо застосування чи не застосування прожиткового мінімуму встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 - не надає, позаяк у резолютивній частині рішення у справі №580/5896/22 чітко зазначено: відповідно до вимог ст. ст. 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022.

Підставами позову розуміють обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Під порушенням права розуміється позбавлення його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Великою Палатою Верховного Суду у справі №640/7310/19 (ЄДРСР 94394125) зазначено: особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням, бездіяльністю) відбулося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. Невиконання чи неналежне виконання судового рішення як завершальна стадія розгляду справи не може бути самостійним предметом окремого судового провадження. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення. Під час розгляду позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження (постанова від 21.11.2018 у справі № 816/2016/17 К/9901/50946/18 ЄДРСР 79365485).

Позивач не зазначає та не додає доказів про виконання рішення суду в межах виконавчого провадження та/або про звернення до виконавця чи оскарження його бездіяльності (ст.287 КАС України) щодо можливостей виконавчого провадження у контексті забезпечення виконання резолютивної частини (зобов`язального характеру) судового рішення у справі №580/5896/22 у контексті перевірки судом у межах судового контролю дій відповідача під час застосування правил обчислення шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 з метою виготовлення довідки на виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.

Згідно ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У постанові від 29.07.2021 у справі № 460/350/19 Верховний Суд підкреслив, процесуальним законом встановлений порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, що необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. Правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі. Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення. Таким чином, не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов. Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, позаяк виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження. Аналогічна за змістом правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17, а також постановах Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 460/350/19, від 11.02.2021 у справі № 420/5234/19, від 26.05.2022 у справі №520/11343/18.

Беручи до уваги суб`єктний склад учасників даної справи, зазначені предмет та підстави даного позову, за наявності виданих довідок відповідачем у межах виконання судового рішення у справі №580/5896/22 суд у межах судового контролю перевіряє повноту виконання змісту резолютивної частини, що містить забов`язання вчинити певні дії, проте викладені обставини та аргументи не свідчить про те, що між сторонами виник новий спір, позаяк із змісту предмету спору у цій справі вбачається, що дії відповідача фактично були спрямовані на виконання рішення від 03.02.2023 у справі №580/5896/22, що набрало законної сили 07.03.2023 (ЄДРСР 108802095), однак повноту і правильність/помилковість таких дій має з`ясувати суд, який вирішив справу і сформував резолютивну частину судового рішення у межах судового контролю (ст.249, ст.287, ч.5 ст.372, ст.378, ст.382. ст.383 КАС України).

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.170 КАС України суд відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Подача завідомо безпідставного позову за відсутності предмета спору або у спорі, що має вочевидь штучний характер, не спрямована на реальний захист прав, адже особа зловживає своїм правом на судовий захист, не маючи на меті захисту будь-якого охоронюваного законом інтересу. Штучність позову, серед іншого, може бути у разі подачі позову з метою перешкоджання іншому провадженню в іншій справі (https://yur-gazeta.com/publications/practice/sudova-praktika/zlovzhivannya-procesualnimi-pravami-novi-trendi-ta-shlyahi-borotbi.html).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст.45 КАС України).

Беручи до уваги набрання рішенням суду у справі №580/5896/22 законної сили 07.03.2023, не усунення недоліків відповідно до змісту ухвал від 01.09.2023, 05.09.2023, суд доходить висновку про наявність підстав згідно п.2 ч.1 ст.170 КАС України для відмови у відкритті провадження у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення суду у справі №580/5896/22 з тотожними за змістом вимогами у цій справі №580/7912/23.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 19, 45, 170-171, 241-243, 248, 256, 293-297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №580/7912/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення до адміністративного суду з тим самим адміністративним позовом щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання відповідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС відповідно до підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Копію ухвали направити позивачеві.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА