Справа № 380/10079/23
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/10079/23 пров. № А/857/10039/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 року про повернення її позовної заяви до державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Литвиненко Христини Анатоліївни про визнання протиправною та скасування постанови,

суддя(і) у І інстанції Клименко О.М.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 24 травня 2023 року,

ВСТАНОВИВ :

04 травня 2023 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю (далі Інспекція) звернулася до суду із адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 21 вересня 2022 року, постановлену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Литвиненко Христиною Анатоліївною в межах виконавчого провадження ВП № 56508872.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2023 року у справі 380/10079/23 позовну заяву Інспекції залишено без руху для усунення недоліків, а саме додати позовної заяви та її копії для відповідача із зазначенням у такій позовній заяві відповідного органу державної виконавчої служби як відповідача, оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі, який становить 2684,00 грн, та надати заяву про поновлення строку звернення з цим позовом до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку та доказів на підтвердження таких обставин.

Ухвалою цього ж судді від 24 травня 2023 року позовну заяву Інспекції було повернуто позивачу на підставі пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому суддя виходила із того, що жодних підстав, які б свідчили про наявність істотних обставин, перешкод чи труднощів, що унеможливили своєчасне звернення до суду позивачем у клопотанні від 18 травня 2023 року не зазначено, а наведені позивачем у клопотанні обставини не є об`єктивно непереборними і не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду, а є результатом суб`єктивних дій самого позивача. Тому причини пропуску позивачем строку звернення до суду з цим адміністративним позовом, який встановлений пунктом 1 частини 2 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, є неповажними.

Інспекція у поданій апеляційній скарзі просила скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що у жовтні 2022 року Інспекція зверталась до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Литвиненко Христини Анатоліївни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 21 вересня 2022 року.

Ухвалою від 19 грудня 2022 року було залишено позовну заяву Інспекції без руху, однак таку вона не отримувала, відповідно не могла усунути недоліки.

Проте ухвалою від 17 січня 2023 року у справі № 380/14235/22 позовну заяву Інспекції було залишено без розгляду з тих підстав, що позивачем не усунуто недоліків позовної заяви.

Беручи до уваги те, що оскаржуваною ухвалою від 17 січня 2023 року судом у відповідності до положень частини 4 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України особа залишено без розгляду, чим надано можливість стороні, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, звернутися до адміністративного суду в загальному порядку, позивач вирішив скористатись наданим йому правом після усунення підстав та звернувся повторно з даним позовом в загальному порядку.

Однак ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2023 року позов Інспекції залишено без руху. На виконання такої ухвали позивачем надано суду оригінал платіжної інструкції про сплату судового збору, позовної заяви та її копії для відповідача із зазначенням у такій позовній заяві відповідного органу державної виконавчої служби як відповідача та клопотання про поновлення строку для звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення такого строку.

Проте, оскаржуваною ухвалою від 24 травня 2023 року суд визнав неповажними причини пропуску позивачем строку звернення до суду та повернув позовну заяву.

Позивач з таким висновком суду не погоджується з тих підстав, що нормами частини 4 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України передбачена можливість повторного звернення до суду в загальному порядку після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду.

Відповідно до частини 2 статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Згідно зі статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Як слідує з матеріалів справи, оскаржувана постанова про накладення штрафу ВП № 5650887 винесена державним виконавцем 21 вересня 2022 року.

При цьому судом першої інстанції встановлено, що позивач вже звертався з позовом про оскарження такої постанови та ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 17 січня 2023 року у справі № 380/14235/22 і позовну заяву Інспекції було залишено без розгляду через неусунення позивачем недоліків позовної заяви.

З цим позовом до суду позивач повторно звернувся засобами поштового зв`язку 04 травня 2023 року.

У апеляційній скарзі скаржник зазначає, що суд першої інстанції ухвалою від 24 травня 2023 року визнав неповажними причини пропуску позивачем строку звернення до суду у зв`язку з тим, що позивач не скористався своїм правом на оскарження ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 17 січня 2023 року у справі № 380/14235/22, а звернувся повторно з позовом. При цьому скаржник звертає увагу апеляційного суду, що реалізація права повторного звернення до суду передбачена нормами частини 4 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

На переконання апеляційного суду, безспірним є право особи, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, звернутися до адміністративного суду у загальному порядку.

Проте, вказаний загальний порядок звернення до суду передбачає, зокрема, і дотримання відповідного строку на подачу позовної заяви та не свідчить про необхідність автоматичного його поновлення у разу пропуску.

Частиною 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Як встановлено судом першої інстанції та слідує з матеріалів справи, у справі № 380/14235/22 суд ухвалою від 14 листопада 2022 року відкрив провадження у справі та постановив, що справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Про наявність цієї ухвали позивач знав, що він підтверджує у клопотанні від 18 травня 2023 року.

Таким чином, як вірно виснував суд першої інстанції, про відкриття судом 14 листопада 2022 року провадження у справі № 380/14235/22 та її розгляд без виклику сторін позивачу було відомо.

Частиною 4 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Крім цього, строк розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження визначений статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України та становить не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

У попередньому клопотанні про поновлення строку позивач зазначав, що дізнавшись з інтернет-порталу Єдиний державний реєстр судових рішень про постановлення судом ухвал у справі № 380/14235/22 про залишення позовної заяви без руху від 19 грудня 2022 року та про залишення позовної заяви без розгляду від 17 січня 2023 року він 28 квітня 2023 року звернувся до ДП Центр судових сервісів із листом, в якому описав причини неотримання документів в Електронному кабінеті.

Тобто з часу відкриття провадження у справі № 380/14235/22 (14 листопада 2022 року) і до звернення позивача із листом від 28 квітня 2023 року до ДП Центр судових сервісів минуло більш ніж п`ять місяців.

Окрім того, у заяві від 18 травня 2023 року про поновлення строку позивач стверджує, що реєстрація Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в системі Електронний суд відбулася 22 грудня 2022 року.

Таким чином, про всі процесуальні документи, які надходили позивачу після 22 грудня 2022 року в цій системі, йому мало бути відомо.

При цьому судом першої інстанції із даних, які наявні у комп`ютерній програмі Діловодство спеціалізованого суду, встановлено, що ухвалу суду від 17 січня 2023 року про залишення позовної заяви у справі № 380/14235/22 без розгляду доставлено позивачу до електронного кабінету 17 січня 2023 року о 16:54 год.

Отже, про наявність цієї ухвали позивач мав дізнатися 18 січня 2023 року (тобто на наступний робочий день). З цим позовом до суду позивач звернувся 04 травня 2023 року, тобто більш ніж через три місяці після постановлення ухвали від 17 січня 2023 року.

Апеляційний суд зазначає, що неспроможність позивача належним чином організувати роботу не може бути визнана поважною причиною пропущення строку звернення до суду. Наведені скаржником доводи не можуть бути свідченням того, що останній без зайвих зволікань скористався своїм правом на повторне подання позовної заяви, а також підтвердженням поважності причин пропущення строку звернення до суду.

Згідно з пунктом 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

Статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Так, частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Приписами частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду підстави є неповажними, а тому позовну заяву слід повернути.

Наведені скаржником у апеляційній скарзі доводи не спростовують висновки суду першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи вказане процесуальне питання, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 312, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 року у справі № 380/10079/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк