Справа № 567/805/23
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2023-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 567/805/23 пров. № А/857/11889/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Демчик Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 26 травня 2023 року, прийняте суддею Василевич О.В. у м. Острог, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, Інспектора СРПП ВП №3 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області, лейтенанта поліції Ковалюка Владислава Михайловича про скасування постанови,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (Відповідач 1), Інспектора СРПП ВП №3 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області, лейтенанта поліції Ковалюка Владислава Михайловича (Відповідач 2) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №300032 від 25.04.2023, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.1, 2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн.

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 26 травня 2023 відмовлено в задоволенні позову.

Суд першої інстанції виходив з того, що з дослідженого судом відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 у день та час, вказаний в оскаржуваній постанові керував скутером марки «YAMAHA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та здійснював рух по вул.Гальшки Острозької в м. Острог Рівненської області. ОСОБА_1 , керуючи скутером при виїзді на вул. Гальшки Острозької з вул. Дмитра Яворницького при зміні напрямку руху, а саме повороту ліворуч, не увімкнув відповідний покажчик повороту, у зв`язку з чим був зупинений працівниками поліції. В подальшому під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомив про відсутність у нього реєстраційних документів на транспортний засіб, а також повідомив, що він не отримував посвідчення водія категорії А1 для керування мопедами/скутерами, та просив працівників поліції поставитись до нього з розумінням та не притягувати його до адміністративної відповідальності.

Доводи позивача про те, що він не був водієм в розумінні ПДР України та не керував скутером, судом не приймається до уваги, оскільки спростовуються доказами наданими відповідачем, які були досліджені судом.

Докази на підтвердження упередженого ставлення працівника поліції щодо позивача в матеріалах справи відсутні і такі не надано позивачем. Підстав ставити під сумнів об`єктивність уповноваженого працівника відповідача по відношенню до позивача суду не наведено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі звертає увагу на те, що позивач не був згоден із такою постановою (через що і відмовився її підписати), пояснивши, що не був водієм транспортного засобу, а тому йому не можуть інкримінуватися відповідні адміністративні правопорушення, передбачені ч, 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Звертає увагу на те, що відповідальність за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, лежить на спеціальному суб`єкті адміністративного правопорушення - водієві транспортного засобу, що зрозуміло із таких міркувань.

Обставина, яка підлягала з`ясуванню судом у цій справі - той факт, що він був водієм транспортного засобу. Проте ця обставина була визнана судом встановленою, хоча відповідачі не надали жодних належних доказів для її встановлення.

Відповідачем 2 було додано до відзиву також відеозапис, про який він вказав, що такий нібито був знятий на нагрудний відеореєстратор поліцейського. Проте, оскільки позивач не був водієм транспортного засобу, цей відеозапис не міг відображати відомості про протилежне. По-друге, такий доказ не є належним.

Для визнання відеозапису належним і допустимим доказом відомості про технічний засіб, яким здійснено відповідний фото або відеозапис, що зазначені в постанові, повинні включати в себе інформацію про технічні характеристики пристроїв.

Проте у постанові серії БАД - № 300032 від 25.04.2023, якою позивача було притягнуто до відповідальності в цій справі, не містилося відомостей про технічні характеристики пристрою, на який було здійснено відеозапис, лише формальне зазначення про те, що до постанови додається відеофіксація НВР №№4. Тож окрім того, що він не є достовірним доказом, бо не може містити інформації про те, що позивач був водієм транспортного засобу, він також не є належним і допустимим доказом, бо не містить необхідних за ч. 3 ст. 283 КУпАП відомостей про технічний засіб, на який було знято відеозапис.

Звертає увагу також на те, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення (аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 08.07.2020 у справі № 177/525/17).

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст. 229, ст. 313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 25.04.2023 інспектором СРПП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області лейтенантом поліції Ковалюком В.М. винесено відносно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серіїБАД№300032, згідно якої останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.1, 2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 25 квітня 2023 о 19 год. 29 хв. в м.Острог по вул.Гальшки Острозької керував транспортним засобом марки «YАМАНА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, порушив правила подачі попереджувальних сигналів, а саме не увімкнув покажчик повороту при зміні напрямку руху на перехресті, а також не мав при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.п. 2.1а, 2.1б, 9.2б Правил дорожнього руху, та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122, ч.1, 2 ст.126 КУпАП.

Відповідно до п.2.1а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п.2.1б) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до п.9.2 б) ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність водіїв транспортних засобів, зокрема, за порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Частина 1 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб.

Частина 2 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як зазначено вище, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідач як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.12.2018 у справі № 263/15738/16-а.

Частиною 2 ст. 283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ч.3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Колегія суддів зазначає, що оскаржувана постанова відповідає зазначеним вище вимогам.

У п.7 оскаржуваної постанови зазначено, що до неї додається відеофіксація НВР №4.

Колегія суддів звертає увагу на те, що КУпАП не визначено, які саме відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис повинні міститися у постанові. Відтак, на думку суду, зазначення про те, що фіксація здійснювалася на НВР (нагрудний відеореєстратор) №4 є достатньою.

Вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому правопорушень підтверджується зазначеним вище відеозаписом.

Зокрема, те, що позивач керував скутером марки «YAMAHA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та здійснював рух по вул. Гальшки Острозької в м. Острог Рівненської області. При зміні напрямку руху, не увімкнув відповідний покажчик повороту. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 , повідомив про відсутність у нього реєстраційних документів на транспортний засіб, а також те, що не отримував посвідчення водія категорії А1 для керування мопедами/скутерами.

Покликання апелянта на те, що він не керував даним транспортним засобом та не вчиняв правопорушення жодним чином не підтверджено, а навпаки спростовано відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського Суду з прав людини, сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04), згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Таким чином, враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Суд не здійснює новий розподіл судових витрат відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Острозького районного суду Рівненської області від 26 травня 2023 року у справі №567/805/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Т. В. Онишкевич
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 14.09.2023 у зв`язку із перебуванням судді Онишкевича Т.В. у відпустці.