Справа № 340/3939/23
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/3939/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державної установи "Кропивницька виправна колонія (№6)" про визнання протиправним та скасування наказу,

В И К Л А Д О Б С Т А В И Н:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправним та скасувати наказ начальника державної установи "Кропивницька виправна колонія (№6)" №23/ОС-СШ від 02 червня 2023 року "Про притягнення винних посадових осіб до дисциплінарної відповідальності" в частині 1 - оголошення ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що під час виконання своїх службових обов`язків позивач 17.0.2023 року під час супроводження транспортного засобу ''ЗІЛ'' та здійсненні контролю за проведенням вантажних робіт діяв відповідно до порядку проведення вантажних робіт. Старший сержант ВС ОСОБА_2 розташувався із задньої сторони автомобіля, звідки проводилось навантаження вантажу, а позивач розташувався з передньої сторони автомобіля так, що міг вести спостереження за передньою та боковими частинами автомобіля, а також добре проглядалася нижня частина автомобіля з метою недопущення підходу до транспортного засобу інших (не працюючих в даному цеху) засуджених. Під час завантаження автомобіля засудженими до місця навантаження прибув начальник відділу нагляду і безпеки установи підполковник ВС ОСОБА_3 та повдіомив позивача, що начальник установи під час пересування по плацу промислової зони побачив, що позивач нібито знаходиться на далекій відстані від автомобіля під час його навантаження. За вказаними обставинами проведено службове розслідування та позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за бездіяльність, яка полягала в тому, що він під час супроводження транспортного засобу не здійснював належний контроль за проведенням вантажних робіт, бо знаходився біля в`їзних воріт цеху по виготовленню паливних брикетів, а не біля автомобіля, чим порушив вимоги законодавства. Вважає, що не допускав жодного порушення законодавства під час супроводження та навантаження вантажу.

Державною установою "Кропивницька виправна колонія (№6)" (далі відповідач) не погоджуючись із доводами позову, подано відзив на позов, у якому вказано, що 17.05.2023 року до безпосередніх функціональних обов`язків позивача як чергового помічника начальника установи було віднесено супроводження транспортного засобу та здійснення контролю за його навантаженням продукцією, яку важко оглянути. Проте, позивач згідно свого місця розташування під час здійснення навантаження продукцією, знаходився на далекій відстані тим самим був позбавлений можливості забезпечити належних контроль за навантаженням автомобіля. Вказані дії позивача не було забезпечено належний контроль за навантаженням автомобіля, чим спричинив ризики спілкування засуджених з водієм та можливість їх укриття в продукції, яка не проглядається.

Позивачем подані додаткові пояснення, які суд, за його змістом розцінює як відповідь на відзив, у яких наголошено, що дільниця, де здійснюється навантаження готової продукції оглядаються з особливою уважністю з метою недопущення вчинення втеч засудженими шляхом укриття в продукції, яка вивозиться за територію та наголошено, що 17.05.2023 року позивачем були добросовісно та сумлінно виконані всі посадові обов`язки, що підтверджується тим, що засуджені, які безпосередньо виконували навантаження не допустили порушень дисципліни. Також зазначив, що попередньо позивач вже був притягнутий до відповідальності наказом №58/ОС-СШ від 21.11.2022 року, який скасовано в судовому порядку (справа №340/5523/22).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.06.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам встановлено процесуальний строк на подачу заяв по суті спору.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, надані докази, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 проходить службу на посаді чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки державної установи ''Кропивницька виправна колонія (№6)''.

Згідно Відомостей про забезпечення нагляду на добу у державній установі ''Кропивницька виправна колонія (№6)'' в 17.05.2023 року вих.вн. №10/224-дск для забезпечення супроводження транспортним засобів та забезпечення вантажних робіт на території зони, що охороняється було призначено чергового помічника начальника установи підполковника внутрішньої служби Ніколенка А.Ю. спільно із молодшим інспектором відділу охорони державної установи ''Кропивницька виправна колонія (№6) старшим сержантом внутрішньої служби Сульженко С.В. здійснювали контроль проведення вантажних робіт на території зони, що охороняється, а саме в цеху по виготовленню паливних брикетів, де проводилось завантаження вантажу (а.с.51).

Черговим помічником начальника установи ДУ ''Кропивницька виправна колонія (№6)'' капітаном внутрішньої служби Мазурцовим А.М., спільно з начальником відділу нагляду і безпеки ДУ ''Кропивницька виправна колонія (№6)'' підполковником внутрішньої служби Тарасовим С.М. було здійснено перевірку організації проведення завантаження вантажу, який не проглядаються було виявлено, що молодший інспектор відділу охорони ДУ ''Кропивницька виправна колонія (№6)'' старший сержант внутрішньої служби ОСОБА_2 знаходився біля автомобіля, а саме: із задньої сторони автомобіля звідки проводилося навантаження вантажу, а черговий помічник начальника установи підполковник внутрішньої служби ОСОБА_1 знаходився спереду автомобіля, але не біля самого автомобіля, а коло в`їздних воріт цеху по виготовленню паливних брикетів. Про вказані обставини черговим помічником начальника установи ДУ ''Кропивницька виправна колонія (№6)'' капітаном внутрішньої служби Мазурцовом А. та начальником ВНіБ ДУ ''Кропивницька виправна колонія (№6)'' підполковником внутрішньої служби складені рапорти від 17.05.2023 року (а.с.46-47).

Зазначені рапорти посадових осіб стали підставою для проведення службового розслідування за результатом якого складений Висновок службового розслідування за фактами, викладеними в рапорті підполковника внутрішньої служби ОСОБА_4 , затверджений 31.05.2023 року (а.с.54-56).

Пунктом 1 наказу Державної установи ''Кропивницька виправна колонія (№6)'' від 02.06.2023 року №23/06-СШ ''Про притягнення винних посадових осіб до дисциплінарної відповідальності'' за порушення вимог пункту 7 Глави 3 Розділу ІХ наказу Міністерства юстиції України від 17.08.2018 №45/5 ''Про затвердження інструкції з організації охорони кримінально-виконавчих установ закритого типу Державної кримінально-виконавчої служби України'', вимог пункту 1 Розділу VII ''Порядок здійснення нагляду за засудженими в УВП'', пунктів 1,3 Розділу VIIІ ''Особливості здійснення нагляду на об`єктах УВП'' наказу Міністерства юстиції України від 22.04.2016 №30/5-ДСК ''Про затвердження Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання в установах виконання покарань'' підполковнику внутрішньої служби ОСОБА_1 оголошена догана (далі спірний наказ, а.с.57).

Отже правомірність та законність спірного наказу є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.

Правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження визначені Законом України ''Про Державну кримінально-виконавчу службу України'' № 2713-IV (далі Закон № 2713-IV).

Відповідно до частин 1 статті 14 Закону № 2713-IV до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчої служби).

Згідно вимог ч. 3 ст. 21 Закону № 2713-IV персонал Державної кримінально-виконавчої служби України під час виконання покладених на нього обов`язків керується законами та іншими нормативно-правовими актами, діє на підставі та в межах своїх повноважень. Ніхто, крім випадків, прямо передбачених законом, не має права втручатися в службову діяльність персоналу.

Законом України від 22.02.2006 №3460-IV ''Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України'' затверджено Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України (далі Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Дія цього Статуту поширюється, серед іншого, на осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст. 2 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ст. 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу не несуть дисциплінарної відповідальності в разі, якщо шкода завдана правомірними діями внаслідок сумлінного виконання наказу начальника або виправданого за конкретних умов службового ризику.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Стаття 14 Дисциплінарного статуту визначає, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Перш за все, суд звертає увагу, що у спірному наказі у преамбулі наказу наявні посилання на Закон України ''Про Національну поліцію'' та на Закон України ''Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України'', проте без конкретизації цих норм, оскільки відсутні конкретні статті у межах яких винесено спірний наказ.

За твердженням відповідача, позивач в порушення внутрішніх інструкції під час завантаження автомобіля знаходився на великій відстані, яка за позицією відповідача є такою, з якої неможливо здійснювати належний контроль за засудженими.

Така позиція оцінюється судом, як хибна, оскільки підзаконні акти, на які є посилання у спірному наказі, не містить чіткої відстані на якій має знаходиться посадова особа, яка здійснює нагляд за засудженими під час завантаження транспортного засобу. Суд взагалі не вбачає наявності дисциплінарного проступку у діях позивача, з огляду на те, що останні знаходився біла транспортного засобу і здійснював контроль та нагляд за завантаженням машини з того місця.

Навантаження продукції 17.05.2023 року відбувалось за присутності позивача. Ці обставини не заперечуються сторонами та не є спірними. У висновку службового розслідування вказано, що ''не здійснення належного контролю'' відповідач обґрунтовує тим, що позивач під час навантаження продукції знаходиться біля в`їзних ворів цеху по виготовленню паливних брикетів, а не біля автомобіля.

У висновку службового розслідування зазначено, що опитаний молодший інспектор охорони сержант внутрішньої служби ОСОБА_2 зазначив, що 17.05.2023 року був присутній спільно з черговим помічником начальника установи підполковником внутрішньої служби ОСОБА_1 на супроводженні та завантаженні автомобіля ''ЗІЛ'' в цеху по виготовленню паливних брикетів. Під час завантаження він знаходився із задньої сторони автомобіля звідки вів спостереження, а ОСОБА_1 вів спостереження за завантажувальними роботами з передньої частини автомобіля (а.с.54 зв.).

У спірному наказі є посилання на порушення позивачем пункту 7 глави 3 розділу 9 Наказу про затвердження інструкції з організації охорони кримінально-виконавчих установ закритого типу Державної кримінально-виконавчої служби України №48/5-ДСК від 17.08.2023 року згідно якого навантаження продукції, яку важко оглянути, проводиться тільки в присутності молодшого інспектора чергової зміни або спеціально призначеного начальником виправної колонії працівника (а.с.61).

Суд зауважує, що вищевказана норма, яку за позицією відповідача, було порушено позивачем містить лише посилання на те, що завантаження продукції проводиться тільки ''в присутності''… спеціально призначеного начальником виправної колонії працівника.

Відповідач не заперечує факт проведення завантаження продукції, а у провину вказує на велику відстань від навантаженого автомобіля, проте не наводить жодної норми, якою б було передбачено/врегульоване питання відстані на якій має знаходиться відповідальна особа під час нагляду за завантаження автомобіля.

Дисциплінарний проступок це невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього чинним законодавством своїх посадових/службових обов`язків, проте в ході судового розгляду справи не відповідач не довів суду про вчинення дисциплінарного проступку позивачем.

Враховуючи вищеописане суд доходить висновку про відсутність дисциплінарного проступку в діях відповідача, що виключає можливість застосування до нього дисциплінарної відповідальності.

Зібрані в ході судового розгляду справи докази у їх сукупності свідчать про те, що позивач належно виконував свої службові обов`язки, а доводи відповідача не ґрунтуються на нормах законодавчих актів.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу Державної установи ''Кропивницька виправна колонія (№6)'' від 02.06.2023 року №23/06-СШ ''Про притягнення винних посадових осіб до дисциплінарної відповідальності'', яким до позивача застосоване дисциплінарне стягнення у виді догани.

Відповідно до частини статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи викладене, беручи до уваги той факт, що відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд вбачає достатньо підстав для задоволення позову.

Згідно частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 132 КАС України).

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 1073,60 грн., тому на його користь слід стягнути понесені ним витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Крім цього, у позові міститься вимога про стягнення судових витрат на правову допомогу в сумі 4000 грн.

Відповідно до частин 1-5 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесеного позивачем розміру витрат на послуги адвоката надано:

- копію договору про надання правової допомоги від 02.06.2023 року, укладеного між адвокатським об`єднанням ''Юрфавор'' та ОСОБА_1 (а.с.29а);

- копію додаткової угоди до Договору про надання правової допмоги від 02.06.2023 року (а.с.30);

- копію акту приймання-передачі робіт за договором про надання правоовї/правниої допомоги від 12.06.2023 року (а.с.31);

- квитанцію про оплату 4000 грн. (а.с.29).

Вказані витрати, як на думку суду, безпосередньо пов`язані із розглядом даної справи.

Відповідач будь якої позиції щодо стягнення витрат на правову допомоги суду не надав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі ''Лавентс проти Латвії'' зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір, а тому суд визнає підтвердженими, співмірними та такими, що пов`язані з розглядом даної справи, витрати позивача на правничу допомогу адвоката на суму 4000 грн., яку слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.77-79, 90, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до державної установи "Кропивницька виправна колонія (№6)" (вул. Яновського, 50, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006; ) про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункту 1 наказу начальника державної установи "Кропивницька виправна колонія (№6)" №23/ОС-СШ від 02 червня 2023 року "Про притягнення винних посадових осіб до дисциплінарної відповідальності".

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на оплату судового збору в сумі 1076,60 гривень та витрати на правову допомогу в сумі 4000 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи "Кропивницька виправна колонія (№6)".

Рішення суду надіслати сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК