Справа № 620/12931/23
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2023-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 вересня 2023 року м. Чернігів Справа № 620/12931/23

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Тихоненко О.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника відповідача щодо вжиття заходів забезпечення позову у адміністративній справі за позовом Державного підприємства "Агентство місцевих доріг Чернігівської області" до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю ''ІНЕЙТС'' про визнання протиправним та скасування висновку,

УСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Агентство місцевих доріг Чернігівської області" звернулось до суду з позовом до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю ''ІНЕЙТС'' про визнання протиправним та скасування висновку відповідача про результати моніторингу закупівлі №UA-2023-06-16-013615-а, яка проведена позивачем.

07.09.2023 ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

В свою чергу, 13.09.2023 представником відповідача подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову (зі змінами), в якій останній просить винести рішення щодо зупинення зобов`язань за договором про закупівлю послуг за державні кошти від 11.07.2023 №4, укладений Державним підприємством "Агентство місцевих доріг Чернігівської області" з Товариством з обмеженою відповідальністю ''ІНЕЙТС'' за процедурою закупівлі ID:UA-2023-06-16-013615-а до винесення остаточного рішення у справі №620/12931/23.

Свою заяву представник відповідача мотивує тим, що за результатами моніторингу закупівлі ID:UA-2023-06-16-013615-а відповідачем складено Висновок про результати моніторингу закупівлі від 15.08.2023, де зафіксовано порушення вимог законодавства у сфері публічних закупівель, а саме: порушення вимог пункту 14 Порядку розміщення інформації про публічні закупівлі, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 11.06.2020 № 1082, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.07.2020 № 610/34893, зі змінами, абзацу п`ятнадцятого, шістнадцятого та сімнадцятого пункту 47 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, зі змінами, у редакції чинній на момент проведення закупівлі (далі - Особливості) та вимог абзацу першого пункту 43, абзацу п`ятого підпункту 2 пункту 44 Особливостей, який оприлюднено в електронній системі закупівель за посиланням: https://prozorro.gov.ua/tender/ UA-2023-06-16-013615-a. З огляду на встановлені порушення законодавства у сфері публічних закупівель Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області зобов`язало вжити заходів щодо усунення виявлених порушень в установленому законодавством порядку, зокрема шляхом припинення зобов`язань за договором з дотриманням положень Господарського кодексу України і Цивільного кодексу України, та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення. Не погоджуючись з вказаним висновком про наявність порушень у сфері публічних закупівель Державне підприємство «Агентство місцевих доріг Чернігівської області» на підставі положень частини 10 статті 8 Закону № 922 оскаржило висновок про результати моніторингу закупівлі до Чернігівського окружного адміністративного суду. При цьому, Державним підприємством «Агентство місцевих доріг Чернігівської області» укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНЕЙТС» Договір про закупівлю послуг за державні кошти від 11.07.2023 № 4 за результатами процедури закупівлі, яка проведена з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, виконання зобов`язань за Договором від 11.07.2023 № 4 може мати негативний вплив для державного бюджету (високі ризики втрат, розтрати та нецільове використання бюджетних коштів). Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань розмір статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЕЙТС» складає 10 000,00 грн. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень по пошуку за контекстом «ТОВ «ІНЕЙТС» знайдено 16 ухвал суду у кримінальному судочинстві. Вказане може свідчити про недобросовісність з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЕЙТС», а також враховуючи високі ризики втрат, розтрати та нецільового використання бюджетних коштів, для справедливого, неупередженого розгляду і вирішення справи, з метою ефективного захисту прав, повного та всебічного встановлення обставин справи, які мають значення для вирішення справи, представник відповідача просить задовольнити подану заяву.

Позивачем подано заперечення на заяву відповідача про забезпечення позову, в якій останній просить у задоволенні відповідної заяви відмовити у повному обсязі, вважаючи таку заяву необґрунтованою та такою, що суперечить як нормам процесуального законодавства, так і принципам адміністративного судочинства в цілому. Позивач вважає, що у даному випадку жодна з умов для вжиття заходів забезпечення позову не має місця. Вказує, Кодекс адміністративного судочинства України містить виключний (вичерпний) перелік заходів забезпечення позову, які суд має право застосовувати (ст. 151 КАС України). Так, позов може забезпечуватися шляхом: зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; заборона відповідачу вчиняти певні дії (що теж підтверджує наведену вище позицію, що це механізм захисту саме інтересів позивача); забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. У даному випадку відповідач зазначає в якості підстави саме підставу, передбачену підпунктом 4 частини 1 статті 151 КАС України, проте правомірність застосування такої підстави у даному випадку сумнівна. Предметом спору є визнання неправомірним та скасування висновку за результатами моніторингу, а відповідач просить в якості забезпечення позову зупинити зобов`язання за Договором про закупівлю, укладеним за результатами процедури, яка була предметом моніторингу, висновок про результати якого є предметом оскарження по даній справі. Яким чином таке рішення про забезпечення позову створить можливості реального та ефективного виконання рішення суду (про визнання або ж невизнання неправомірним висновку відповідача) зі змісту вимог відповідача незрозуміло. У заяві відповідач лише зазначає, що таке рішення потрібне для справедливого, неупередженого розгляду і вирішення справи та з метою ефективного захисту прав, повного та всебічного встановлення обставин справи, які мають значення для вирішення справи. Проте такої умови для забезпечення позову стаття 150 КАС України не містить, а тому у суду відсутні обґрунтовані підстави, які передбачені діючим процесуальним законодавством та наявною судовою практикою для задоволення заяви відповідача про забезпечення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Порядок розгляду заяви про забезпечення позову врегульовано статтею 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 КАС України у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

У зв`язку з відсутністю виняткових обставини, які унеможливлюють розгляд заяви про забезпечення позову без участі сторін, суд вважає за можливе розглянути її без проведення судового засідання.

Відповідно до вимог статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до положень частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Із системного аналізу вимог наведених норм випливає, що забезпечення позову це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта.

Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Законодавець встановив дві підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову у справі, зокрема такими є:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

- очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Крім того, правова позиція по даному питанню висловлена в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ, за змістом яких при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06.03.2008 року надано роз`яснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Із аналізу наведеного видно, що обов`язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є мотивована заява сторони з зазначенням дійсних обґрунтованих підстав вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Тому, у вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Інститут забезпечення позову за своєю сутністю та з урахуванням європейського досвіду є інститутом попереднього судового захисту порушеного права.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси всіх осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Однак, проаналізувавши вимогу про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що доводи відповідача є такими, що не підтверджуються існуванням обставин, передбачених частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких може бути застосовано забезпечення позову, оскільки ними у заяві не наведено, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим поновлення прав, а також не зазначено підстав для висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам.

А отже, враховуючи викладене та виходячи із змісту заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку про її необґрунтованість, та як наслідок відсутності правових підстав для задоволення.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника відповідача щодо вжиття заходів забезпечення позову у адміністративній справі за позовом Державного підприємства "Агентство місцевих доріг Чернігівської області" до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю ''ІНЕЙТС'' про визнання протиправним та скасування висновку - відмовити.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, передбачені статтями 256, 294, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Тихоненко