Справа № 320/7824/23
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2023-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2023 року № 320/7824/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Харківського міського управління юстиції Павлюткіної Юлії Леонтіївни, Міністерства юстиції України, третя особа, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - акціонерне товариство «УКРСИББАНК», про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) з позовом до Міністерства юстиції України, треті особи: державний реєстратор Харківського міського управління юстиції Павлюткіна Ю.Л., акціонерне товариство «УКРСИББАНК», в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії державного реєстратора Павлюткіної Ю.Л. Харківського міського управління юстиції при вчиненні реєстраційної дії № 1005624 від 11 грудня 2015 року щодо внесення змін складу підписантів, а саме - ОСОБА_2 ;

- скасувати реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в частині підписанта - ОСОБА_2.

Ухвалою суду від 31 березня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

01 травня 2023 року позивачем подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій додатково просила визнати неправомірними дії Міністерства юстиції України при розгляді заяви позивача на дії державного реєстратора від 15 грудня 2022 року та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 131/7 від 06 січня 2023 року.

Так, згідно з частиною 1 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Водночас відповідно до вимог частини 3 статті 262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що провадження у справі, яка розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відкрито 31 березня 2023 року, позивачем не було дотримано строків подання заяви про збільшення позовних вимог, а тому вона не підлягає розгляду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 залучено до участі у справі в якості співвідповідача - державного реєстратора Харківського міського управління юстиції Павлюткіну Юлію Леонтіївну (61003, м. Харків, майдан Павлівський, 4, ).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 відмовлено в задоволенні заяви представника позивача про здійснення розгляду адміністративної справи № 320/7824/23 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 визнано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Колесніковій І.С. у справі №320/7824/23 необґрунтованою та передано матеріали справи №320/7824/23 для вирішення питання про відвід судді Колесніковій І.С. суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу та визначений відповідно до статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 відмовлено в задоволенні клопотання про звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності абзацу першого частини 3 статті 34 Закону України від 15.05.2003 №755-VI "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань".

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.08.2023 ( суддя Балаклицький А.І.) у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Колеснікової І.С. в адміністративній справі №320/7824/23 - відмовлено.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 заяву ОСОБА_1 про відвід судді визнано необґрунтованою та передано матеріали справи № 320/7824/23 для вирішення питання про відвід судді Колесніковій І.С. суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу та визначений відповідно до статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.09.2023 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Колеснікової І.С. в адміністративній справі № 320/7824/23.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що в порушення статті 58 Конституції України під час здійснення реєстраційної дії № 1005624 від 11 грудня 2015 року щодо внесення змін до складу підписантів AT «УКРСИББАНК» державний реєстратор Павлюткіна Ю.Л. на підставі реєстраційної картки про внесення змін до відомостей про юридичну особу від 07 грудня 2015 року (форма 4), поданої AT «УКРСИББАНК», внесла до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про ОСОБА_2 , як підписанта, зазначивши що він призначений на посаду з 01 жовтня 2015 року, чим здійснила легалізацію зворотної дії у часі Протоколу засідання Спостережної ради AT «УКРСИББАНК» № 4 від 01 жовтня 2015 року та легалізацію зворотної дії у часі повноважень останнього щодо підпису документів, включаючи довіреності на представництво інтересів банку у судах та перед третіми особами.

Крім того позивач наголосила на порушенні своїх прав та інтересів, які сталися внаслідок подання 23 листопада 2015 року AT «УКРСИББАНК» до Оболонського районного суду міста Києва позову про стягнення з неї заборгованості за договором про надання споживчого кредиту (справа №756/14949/15-ц), який було підписано представником банку Васильченко С.О., що діяла на підставі довіреності № 30-2/44579 від 01 жовтня 2015 року, підписаної саме ОСОБА_2 , який діяв на підставі Статуту. В той час, як відомості про ОСОБА_2 , як підписанта, були внесені у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань лише 11 грудня 2015 року під час здійснення реєстраційної дії № 1005624, вчиненої державним реєстратором Павлюткіною Ю.Л.

Міністерством юстиції України було надано відзив на позовну заяву, а якому висловлено незгоду з заявленими позовними вимогами.

Позивачем було подано відповідь на такий відзив, в якому зазначено про безпідставність доводів Міністерства юстиції України.

Державним реєстратором Харківського міського управління юстиції Павлюткіною Юлією Леонтіївною не надано суду відзиву на позовну заяву або будь-якого іншого документа, зі змісту якого можливо було б встановити його ставлення до заявлених позовних вимог.

Свої письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог надані AT «УКРСИББАНК».

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 жовтня 2015 року наказом AT «УКРСИББАНК» №384-ВК від 30 вересня 2015 року ОСОБА_2 був призначений на посаду директора із питань простроченої заборгованості та розвитку продуктів споживчого кредитування AT «УКРСИББАНК».

01 жовтня 2015 року Спостережна рада AT «УКРСИББАНК», у зв`язку з призначенням на посаду ОСОБА_2 , на своєму засіданні прийняла рішення внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зміни до відомостей по юридичну особу, що стосуються осіб, які мають право вчиняти дії від імені AT «УКРСИББАНК» без довіреності, в тому числі підписувати договори, яке було оформлене протоколом засідання Спостережної ради № 4 від 01 жовтня 2015 року.

07 грудня 2015 року AT «УКРСИББАНК» звернулося до державного реєстратора із реєстраційною карткою про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з метою внесення відомостей про ОСОБА_2 , як про особу, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, зазначивши, що вказана посадова особа призначена на цю посаду 01 жовтня 2015 року.

11 грудня 2015 року державний реєстратор Павлюткіна Ю.Л. вчинила реєстраційну дію №1005624 щодо внесення змін до складу підписантів AT «УКРСИББАНК».

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з такого.

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (тут і далі нормативно-правові акти наведені у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, якщо не зазначено іншого) визначено, що відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

До таких відомостей зазначена норма Закону, відносила і відомості про прізвище, ім`я, по батькові, дату обрання (призначення) та реєстраційні номери облікових карток платників податків, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори.

Відповідно до пункту 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» якщо зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, пов`язані із зміною керівника або осіб, що обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, крім документів, передбачених частиною першою цієї статті, особа, уповноважена діяти від імені юридичної особи (виконавчого органу), додатково подає примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміну зазначених осіб та/або примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) розпорядчого документа про їх призначення.

Учасниками справи не заперечується, що AT «УКРСИББАНК» надало державному реєстратору наступні документи:

- реєстраційну картку (форма 4);

- наказ про призначення ОСОБА_2 на посаду;

- рішення Спостережної ради про внесення змін до Єдиного державного реєстру.

Суд звертає увагу на те, що рішення Спостережної ради AT «УКРСИББАНК» стосувалось виключно питання внесення змін до відомостей про AT «УКРСИББАНК», які містяться у Єдиному державному реєстрі, а не рішення про призначення на посаду ОСОБА_2 , як про це зазначає позивач.

Відповідно до пункту 9 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» державний реєстратор за відсутності підстав для залишення без розгляду документів про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, зобов`язаний внести не пізніше наступного робочого дня з дати їх надходження запис про внесення змін.

Відтак, державний реєстратор при здійсненні спірної реєстраційної дії діяв у відповідності з вимогами Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», а висновки позивача щодо легалізації зворотної дії у часі Протоколу засідання Спостережної ради AT «УКРСИББАНК» №4 від 01 жовтня 2015 року та легалізації зворотної дії у часі повноважень ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження.

У даному контексті суд також звертає увагу на те, що спірні правовідносини щодо наявності у посадової особи AT «УКРСИББАНК» повноважень на підписання довіреності станом на 01 жовтня 2015 року, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, вже були розглянуті Верховним Судом у межах справи №756/14949/15-ц.

Так, у листопаді 2015 року AT «УКРСИББАНК» звернулось до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. Позовна заява банку була підписана представником Васильченко С.О., що діяла на підставі довіреності № 30-2/44579 від 01 жовтня 2015р року, яка була підписана ОСОБА_2 .

Ухвалою від 03 грудня 2015 року Оболонським районним судом міста Києва відкрито провадження у справі № 756/14949/15-ц.

26 лютого 2021 року ОСОБА_1 подала заяву про залишення позову AT «УКРСИББАНК» без розгляду, мотивуючи свою заяву тим, що позов від імені AT «УКРСИББАНК» подано особою, яка не мала повноважень на ведення справи, оскільки довіреність від імені AT «УКРСИББАНК» підписана директором із питань простроченої заборгованості та розвитку продуктів споживчого кредитування AT «УКРСИББАНК» ОСОБА_2, який на момент підписання такої довіреності (01 жовтня 2015 року) не мав на це повноважень.

Відсутність повноважень у ОСОБА_2 ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що згідно пункту 14.4 Статуту AT «УКРСИББАНК» в редакції від 21 квітня 2015 року директор з питань простроченої заборгованості та розвитку продуктів споживчого кредитування, має право передавати свої повноваження шляхом видачі довіреностей лише після внесення відомостей про нього до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також тим, що у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 22 жовтня 2015 року, серед осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, в тому числі підписувати договори, ОСОБА_2 , як підписант, був відсутній. В той час як реєстраційною карткою (форма 4) підтверджено внесення даних про ОСОБА_2 лише 07 грудня 2015 року.

Таким чином, на думку позивача, оскільки відомості про ОСОБА_2 не були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на дату видачі довіреності (01 жовтня 2015 року) та на дату звернення до суду із позовом (23 листопада 2015 року), він не мав повноважень на підписання такої довіреності, а представник банку Васильченко С.О., відповідно, не мала повноважень на подання позовної заяви.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 21 червня 2022 року, заяву ОСОБА_1 було задоволено, позов AT «УКРСИББАНК» було залишено без розгляду.

Водночас 09 листопада 2022 року Верховним Судом було прийнято постанову, якою касаційна скарга AT «УКРСИББАНК» була задоволена, ухвала Оболонського районного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року та постанова Київського апеляційного суду від 21 червня 2022 року скасовані, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до вимог частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Приймаючи постанову про задоволення касаційної скарги AT «УКРСИББАНК» Верховний Суд у межах розгляду справи № 756/14949/15-ц дійшов, зокрема наступних висновків, які мають значення для розгляду даної справи:

1) законодавець не пов`язує момент набуття повноважень посадової особи із внесенням інформації до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та не передбачає прямого обов`язку внесення відомостей про осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, а тому відсутність таких даних не позбавляє ОСОБА_2 його повноважень за посадою на підставі наказу від 30 вересня 2015 року № 384-ВК та Статуту AT «УКРСИББАНК»;

2) у цьому випадку основним є реалізація повноважень саме за фактом перебування особи на посаді, а не за фактом внесення відомостей про цю особу як про підписанта до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до змісту статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому ним Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Наведена процесуальна норма кореспондується з положеннями частини 1 статті 19 КАС України в силу якої юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1).

Таким чином до адміністративного суду вправі звернутися з позовом особа, яка має суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні її прав чи свобод. Однак обов`язковою умовою надання правового захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною.

Отже, в порядку адміністративного судочинства можуть розглядатися спори щодо будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень без обмежень, але відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови, що такі рішення, дії (бездіяльність) є юридично значимими для позивача, тобто порушують права та інтереси останнього шляхом обмежень у реалізації його прав чи покладення на нього необґрунтованих обов`язків.

Наслідком розв`язання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного суб`єктивного права позивача. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

Так, як вбачається з системного аналізу положень частини 1 статті 9, частини 1 статті 77 та частини 1 статті 168 КАС України, позивач звертається до адміністративного суду з позовом у разі, якщо він вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено його права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносинах. При цьому, дійсне (фактичне) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

У свою чергу, порушення прав, свобод та інтересів особи наявне тоді, коли сталися зміни стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку в публічно-правових відносинах.

Таким чином, для того, щоб особа могла реалізувати своє право на судовий захист, суд повинен встановити, що оскаржуваними рішенням чи діянням чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено права, свободи чи інтереси саме цієї особи.

Враховуючи, що Верховним Судом у справі №756/14949/15-ц встановлено факт правомірності видачі довіреності посадовою особою AT «УКРСИББАНК» в силу призначення на посаду та дії на підставі Статуту, незалежно від часу внесення даних про цю особу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд, виходячи з визначених позивачем підстав звернення до суду з даним адміністративним позовом, не вбачає будь-яких порушень її прав, свобод чи інтересів у зв`язку із здійсненням оскаржуваної реєстраційної дії. Така реєстраційна дія, у контексті наведеного вище, не створює для позивача жодних правових наслідків, не покладає на неї будь-яких обов`язків та не наділяє її додатковими правами, а тому, відповідно не може бути скасована за позовом ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваних дій на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки оскаржувані дії відповідають наведеним у частині 2 статті 2 КАС України критеріям.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до державного реєстратора Харківського міського управління юстиції Павлюткіної Юлії Леонтіївни (61000, місто Харків, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 16), третя особа, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - акціонерне товариство «УКРСИББАНК» (04070, місто Київ, вулиця Андріївська, будинок 2/12; ), про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.