Справа № 620/11969/23
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Соломко І.І. перевіривши матеріали позовної заяви і додані до неї документи у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним дій Військової частини НОМЕР_1 , що порушили права позивача та виразилися у відмові у задоволенні законних вимог щодо звільнення позивача з військової служби; зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 зареєструвати рапорт старшого солдата ОСОБА_1 про звільнення з військової служби; зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 звільнити старшого солдата ОСОБА_1 з військової служби у запас на підставі підпункту г підпункту 2 пункту 4 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу у зв`язку з сімейними обставинами, а саме наявністю батька дружини з числа осіб з інвалідністю ІІ групи.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом надання копії рішення (наказу) відповідача про відмову у задоволенні рапорту позивача про звільнення з військової служби.
04.09.2023 від представника позивача надійшли додаткові пояснення в яких зазначено, що наданий рапорт про звільнення містить не тільки підписи безпосередніх командирів лейтенанта ОСОБА_2 та майора ОСОБА_3 , а ще й візу помічника командира ВЧ НОМЕР_1 з правової роботи підполковника юстиції ОСОБА_4 щодо правомірності звільнення старшого солдата ОСОБА_5 з військової служби, що є достатніми доказами на підтвердження обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги.
Дослідивши доводи, викладені в заяві, суд зазначає наступне.
Як вбачається з позовних вимог, предметом позову є протиправність дій відповідача, які виразились у відмові звільнення позивача з військової служби.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд зазначає, що згідно з пп.2-4 ч.2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема про:
- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Таким чином, законодавством розмежовано поняття «дії» та «бездіяльність» суб`єктів владних повноважень.
Суддя зазначає, що бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.
Дії суб`єкта владних повноважень, натомість, це активна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може виражатись, як приклад, у певних рішеннях, актах, листах тощо (тобто мати певне матеріальне вираження), які негативно впливають на права, свободи, інтереси фізичної чи юридичної особи.
Отже, невиконання суб`єктом владних повноважень своїх повноважень, встановлених законодавством становить бездіяльність цього суб`єкта, а дії, вчинені ним під час здійснення управлінських функцій, є діями суб`єкта владних повноважень у розумінні ст. 5 КАС України.
Пунктом 19 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено,що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Проте позивачем, на виконання ухвали суду від 31.08.2023, як не надано докази щодо прийняття відповідачем акту індивідуальної дії у формі наказу про відмову у звільненні позивача з військової служби, так і доказів у зверненні з відповідним рапортом до відповідача. Позначка на рапорті, на яку посилається позивач, не свідчить про прийняття відповідачем відповідного рішення ( наказу) про відмову у звільнення позивача з військової служби.
Отже, позивач не усунув недоліки позовної заяви.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.
Керуючись ст. 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позовну заяву разом з усіма доданими до неї матеріалами - повернути позивачу.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст.ст. 294-297 КАС України.

Суддя І.І.Соломко