Справа № 620/7009/23
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 620/7009/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, визначеного ч.5 ст.262 КАС України, адміністративну справу за позовом Академії Державної пенітенціарної служби до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Міністерство юстиції України, про стягнення суми витрат, -

В С Т А Н О В И В:

До Чернігівського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Академії Державної пенітенціарної служби до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Міністерство юстиції України, в якому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Академії Державної пенітенціарної служби витрати, пов`язані з утриманням її в Академії Державної пенітенціарної служби в сумі 340 211,52 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач у зв`язку зі звільненням зі служби у Державній кримінально-виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у повному обсязі за весь період її фактичного навчання. Після отримання повідомлення про необхідність відшкодування витрат на навчання протягом 30 днів з моменту його отримання, відповідач ці витрати не відшкодувала. Таким чином, існують достатні правові підстави для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з утриманням її в Академії Державної пенітенціарної служби в сумі 340 211,52 грн.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.06.2023 року справу №620/7009/23 за позовом Академії Державної пенітенціарної служби до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Міністерство юстиції України на підставі п.2 ч.1 ст.29 КАС України було передано за підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу від 04.07.2023 року автоматизованого розподілу справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду, адміністративна справа №620/7009/23 була передана судді Білостоцькому О.В.

Ухвалою суду від 10.07.2023 року позовну заяву Академії Державної пенітенціарної служби до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Міністерство юстиції України, було прийнято до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін, передбачене ч. 5 ст. 262 КАС України. Відповідачу запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.

14.07.2023 року від ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву з якого вбачається, що відповідач позов не визначає та зауважує, що грошове утримання, яке вона отримувала не відноситься до витрат, пов`язаних із утриманням курсанта у навчальному закладі, а є видатками у сфері соціального забезпечення особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України. При цьому суми грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України не визначені законодавством такими, що включаються у витрати, пов`язані із утриманням у вищому навчальному закладі.

28.07.2023 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Міністерство юстиції України до суду надішли письмові пояснення з яких вбачається що останній підтримує позовні вимоги Академії Державної пенітенціарної служби у повному обсязі.

Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно частини 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

Наказом Академії Державної пенітенціарної служби України № 253/ОД від 22.07.2017 року ОСОБА_1 з 15.08.2017 року було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання за державним (регіональним) замовленням (а.с. 14).

27.04.2018 року між Академією Державної пенітенціарної служби (надалі - Академія) (виконавцем) з однієї сторони та ОСОБА_1 було укладено контракт №446 про здобуття освіти у закладах вищої освіти, які здійснюють підготовку фахівців для потреб Міністерства юстиції України (а.с.16-18).

Умови Контракту визначені відповідно до Типової форми контракту, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 06.12.2017 року №3888/5 «Про затвердження Типової форми контракту про здобуття освіти у закладах вищої освіти, які здійснюють підготовку фахівців для потреб Міністерства юстиції України.

Згідно абзаців 4, 5 пункту 3 розділу ІІ Контракту відповідач зобов`язувався після закінчення навчання прибути до місця призначення в строк, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за відповідною посадою; у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству юстиції України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про національну поліцію» в повному обсязі за весь період її фактичного навчання.

Відповідно до абзацу 7 пункту 1 розділу ІІ Контракту Академія зобов`язана проводити претензійно-позовну діяльність у справах про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням особи у закладі вищої освіти.

Наказом Академії від 17.06.2021 року №97/ОС про випуск фахівців, які навчалися за освітньо-професійними програмами «Право» та «Психологія» на першому (бакалаврському) рівні вищої освіти, з числа курсантів денної форми навчання Академії Державної пенітенціарної служби відповідачу було присуджено ступінь вищої освіти бакалавра в галузі знань 05 «Соціальні та поведінкові науки» за спеціальністю 053 «Психологія» (а.с. 19).

Наказом Академії Державної пенітенціарної служби України № 346/ОД від 12.08.2021 року ОСОБА_1 з 01.09.2021 року було зараховано слухачем першого курсу денної форми здобуття освіти за спеціальностями за кошти державного бюджету.

25.10.2021 року між Академією (виконавець) з однієї сторони, Департаментом з питань виконання кримінальних покарань (замовник) з другої сторони та відповідачем з третьої сторони укладено контракт №856 про здобуття освіти у закладах вищої освіти, які здійснюють підготовку фахівців для потреб Міністерства юстиції України (а.с. 22-24).

Умови вказаного контракту є аналогічними умовам контракту №446 від 27.04.2018 року.

Наказом Академії Державної пенітенціарної служби України від 09.02.2023 року №36/ОС (а.с. 25) про випуск здобувачів ступеня вищої освіти магістра денної форми навчання за державним замовленням Академії Державної пенітенціарної служби відповідачу було присуджено з 10.02.2023 року ступінь вищої освіти магістра за спеціалізацією «Психологія».

Згідно з наказом ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» від 10.02.2023 року №14/ОС-23 (а.с. 27) відповідача призначено на посаду психолога відділу соціально-виховної та психологічної роботи державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» з 11.02.2023 року.

Відповідно до наказу начальника державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» від 18.04.2023 року №41/ОС-23 (а.с. 28) ОСОБА_1 звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням).

Відповідно до довідки-розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням відповідача від 18.06.2021 року №5/1707 (а.с. 29) загальна сума витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 в Академії Державної пенітенціарної служби України за період з 15.08.2017 року по 18.06.2021 року становить 113383, 36 грн., а саме: грошове забезпечення 68797,14 грн., продовольче забезпечення 25459,74 грн., речове забезпечення 7638,21 грн., медичне забезпечення 1680,81 грн., оплата комунальних послуг та за спожиті енергоносії 9807,46 грн.

Із зазначеною довідкою відповідача будо ознайомлено під підпис 18.06.2021 року та додатково у повідомленні від 21.04.2023 року (а.с. 30) про необхідність відшкодування витрат на навчання протягом 30 днів з моменту отримання такого повідомлення.

Відповідно до довідки-розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням відповідача від 10.02.2023 року №5/388 (а.с. 31) загальна сума витрат, пов`язаних з утриманням слухача ОСОБА_1 в Академії Державної пенітенціарної служби України за період з 01.09.2021 року по 10.02.2023 року становить 226 828,16 грн., а саме: грошове забезпечення 226 828,16 грн.

Із зазначеною довідкою відповідача будо ознайомлено під підпис 10.02.2023 року та додатково у повідомленні від 21.04.2023 року (а.с. 32) про необхідність відшкодування витрат на навчання протягом 30 днів з моменту отримання такого повідомлення.

Водночас відповідач вказані кошти у добровільному порядку не відшкодувала, з огляду на що позивач був вимушений звернутись до суду з адміністративним позовом для їх примусового стягнення в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши адміністративний позов, відзив, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» на Державну кримінально-виконавчу службу України покладається завдання щодо здійснення державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.

Згідно із частиною першою статті 6 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України», державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Відповідно до пункту 1 частини восьмої статті 14 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» трудові відносини працівників кримінально-виконавчої служби регулюються законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами).

На спеціалістів Державної кримінально-виконавчої служби України, які не мають спеціальних звань, поширюється дія Закону України «Про державну службу». Віднесення посад цих спеціалістів до відповідних категорій посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини п`ятої статті 23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Регулювання трудових правовідносин у процесі проходження служби, порядок застосування дисциплінарних стягнень та процедура звільнення працівників кримінально-виконавчої служби регулюється спеціальним Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до частини другої статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частини четвертої статті 74 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до пункту 1.3 Статуту Академії державної пенітенціарної служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 21.11.2016 №3290/5, академія є самоврядним та автономним вищим навчальним закладом зі специфічними умовами навчання, який є державною установою, фінансується за рахунок коштів державного бюджету і віднесено до сфери управління центрального органу виконавчої влади - Міністерства юстиції України.

Також, відповідно до пункту 2 Указу Президента України «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» від 23.01.1996 №77/96 вищі навчальні заклади України здійснюють підготовку спеціалістів: за рахунок коштів Державного бюджету України, республіканського бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів - за державним замовленням; за рахунок коштів відповідних юридичних та фізичних осіб - для роботи у недержавному секторі народного господарства; за рахунок власних коштів особи - для роботи у державному і недержавному секторі народного господарства (за бажанням). Установлено, що особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов`язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання.

Тобто, вказані норми зобов`язують особу, яка навчалася за державним замовленням у вищому навчальному закладі зі специфічними умовами, у разі її звільнення зі служби за власним бажанням протягом трьох років після закінчення навчання, відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням у такому закладі.

Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 №261 (надалі Порядок №261).

Пунктом 1 Порядку №261 встановлено, що цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:

дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Згідно пунктів 3-5 Порядку №261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.

Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.

Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.

На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.

Після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.

Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.

У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.

Пунктом 8 Порядку №261 закріплено, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Згідно із пунктом 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 року №419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах), відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат, окрім іншого, на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Відповідно до пункту 2.1.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування (пункту 2.1.2 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах).

Витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами (2.1.3 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах).

Згідно із пунктом 2.1.4. Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.

Відповідно до пункту 2.1.6 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах визначено, що до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

Згідно пунктів 2.3.3 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють статочний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.

Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ.

Судом встановлено, що згідно абзацу 5 пункту 3 розділу ІІ контракту відповідач зобов`язувалась у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству юстиції України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про національну поліцію» в повному обсязі за весь період її фактичного навчання.

Утримання відповідача в Академії Державної пенітенціарної служби здійснювалось шляхом грошового, речового, продовольчого, медичного забезпечення, забезпечення комунальними послугами та енергоносіями.

Отже особи, які навчаються в Академії Державної пенітенціарної служби, перебувають на повному державному забезпеченні. Кошти, які витрачаються на їх навчання, є державними (бюджетними).

Відповідач під час підписання контракту знала про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, проте, станом на час розгляду справи заборгованість у добровільному прядку не відшкодувала, а тому суд вважає, що позовні вимоги Академії Державної пенітенціарної служби є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому суд критично ставиться до посилання відповідача у адміністративному позові на те, що грошове утримання, яке вона отримувала не відноситься до витрат, пов`язаних із утриманням курсанта у навчальному закладі, а є видатками у сфері соціального забезпечення особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, оскільки це суперечить чинному законодавству.

Також суд не приймає до уваги посилання відповідача на Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, оскільки він жодним чином не регулює порядок відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням.

Надаючи оцінку аргументам відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду, враховує таке.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого вказаним Кодексом або іншими законами.

В абзаці другому частини другої статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Зазначеним Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Як видно з матеріалів справи, 21.04.2023 року відповідача особисто під розпис повідомлено про необхідність відшкодування витрат на навчання протягом 30 днів з моменту отримання повідомлення.

У пункті 8 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 №261 (далі Порядок №261), встановлено, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 зазначеного Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Таким чином, саме після закінчення 30-денного строку у позивача виникли підстави для звернення до суду із позовом про стягнення з відповідача витрат на навчання.

Отже, звернувшись з цим позовом до суду 01.06.2023 року, позивач дотримався встановленого в абзаці другому частини другої статті 122 КАС України строку, що свідчить про необґрунтованість доводів відповідача в цій частині.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. У зв`язку з відсутністю таких судових витрат у справі №620/7009/23, суд вирішив їх розподіл не проводити.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5, 6-11, 12, 241-246, 255, 257, 258, 262, 291, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов Академії Державної пенітенціарної служби (14000, м.Чернігів, вул. Гонча, 34) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Міністерство юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13) про стягнення суми витрат задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Академії Державної пенітенціарної служби (, IBAN UA1007942, банк: ДКСУ м. Київ, МФО 820172) витрати, пов`язані з утриманням в Академії Державної пенітенціарної служби в сумі 340 211,52 грн.

Розподіл судових витрат не проводити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький