Справа № 728/997/23
Суддя: Роздайбіда О. В.
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер № 728/997/23
Номер провадження 2-а/728/18/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року м. Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Роздайбіди О.В.

при секретарі Петренко О.Г.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Мироненка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмач в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Чернігівській області, Департамента патрульної поліції про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

01 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до Головного управління національної поліції у Чернігівській області.

В своїй заяві вказав, що постановою про адміністративне правопорушення від 21.04.2023 року серії БАВ № 237600, винесеною інспектором взводу № 2 роти № 4 БУПП в Чернігівській області Масленим Олегом Володимировичем, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за порушення правил дорожнього руху, а саме: 21.04.2023 о 13:23 на автодорозі М-01 113 км. с. Красилівка керуючи автомобілем Volvo CX 60, номерний знак НОМЕР_1 в населеному пункті с. Красилівка позначеним д.з.5.49 на білому фоні, рухався зі швидкістю 73 км/год при дозволеній 50 км/год, чим перевищив швидкість більш ніж на 20 км/год. Швидкість вимірювалась приладом "TruCam LTI 20/20 TC000607", чим порушив п. 12.4 ПДР. При розгляді справи про адміністративне правопорушення він вказав інспектору, що при в`їзді в населений пункт с. Красилівка відсутній дорожній знак 5.49 на білому фоні. Вважає дану постанову безпідставною, незаконною і такою, що підлягає скасуванню. Позивач заперечує факт вчинення вказаного адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 03.05.2023 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання на 29.05.2023 року.

11.05.2023 року від відповідача - ГУНП в Чернігівській області (Відповідач-1) надійшло клопотання про продовження строку для подачі відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 29.05.2023 року судове засідання відкладено на 15.06.2023р.

30.05.2023 року від відповідача - ГУНП в Чернігівській області (Відповідач-1) надійшло клопотання про визнання його неналежним відповідачем та заміну його належним відповідачем Департамент патрульної поліції.

Ухвалою суду від 15.06.2023 року до участі у справі в якості відповідача залучено Департамент патрульної поліції (Відповідач 2).

06.07.2023 року Відповідач -2 подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає дії інспекторна взводу № 2 роти № 4 БУПП в Чернігівській області Масленого О.В. законними, а винесену постанову обґрунтованою, на підтвердження чого надав диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, відеозапис приладу TruCam, карту схему розміщення дорожніх знаків.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги до обох відповідачів та просив задовольнити їх.

Представник позивача адвокат Мироненко С.В. наголосив на тому, що ОСОБА_1 не порушував правила дорожнього руху, і їхав з дозволеною швидкістю, так як на даній автодорозі не було розміщено дорожнього знаку, який би вказував, що рух автомобіля проходить через населений пункт, у данному випадку село Красилівка. Адже згідно відповіді на адвокатський запит-дорожні знаки було демонтовано під час бойових дій і пізніше встановлено. Станом на квітень місяць, як тверджує і позивач, дорожнього з наку який би означав рух по населенному пункту встанолено не було. Про це свідчить і відео додане до позову, з якого вбачаєть, що інформаційного дорожнього знаку не встановлено. Просив позов задовольнити.

Відповідач -1 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень ч.1 ст. 205 КАС України.

Відповідач -2 в судове засідання не з`явився. У наданому відзиві просив розглядати справу без участі його представника та відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві.

Вислухавши позивача, представника позивача адвоката Мироненка С.В., дослідивши усі докази по справі, і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 цього Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Судом встановлено, що відповідно до описової частини постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 237600 від 21.04.2023, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн, у зв`язку з тим, що він 21.04.2023 о 13:23 на автодорозі М-01 113 км. с. Красилівка керуючи автомобілем Volvo CX 60, номерний знак НОМЕР_1 в населеному пункті с. Красилівка позначеним д.з.5.49 на білому фоні, рухався зі швидкістю 73 км/год при дозволеній 50 км/год, чим перевищив швидкість більш ніж на 20 км/год. Швидкість вимірювалась приладом "TruCam LTI 20/20 TC000607", чим порушив п. 12.4 ПДР. (а.с. 3).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Відповідно до ч. 1ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З записів DVD-диску, наданого представником відповідача, вбачається фотофіксація руху автомобіля позивача Volvo CX 60, номерний знак НОМЕР_1 , доказів наявності на даній ділянці дороги застосування обмеження швидкості руху 50 км/год матеріали справи не містять, як і доказів скоєння інкримінованого правопорушення в межах населеного пункту с. Красилівка.

Доказів іншого представником відповідача суду не надано.

Натомість позивач ОСОБА_1 надав відеозапис, де, дійсно, зафіксовано відсутність дорожнього знаку 5.49 початок населеного пункту с. Красилівка.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зауважує, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 05.03.2020 у справі №607/7987/17.

На переконання суду, відповідачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження порушення позивачем пункту 12.9 Правил дорожнього руху в контексті перевищення швидкості більш ніж на 20 км/год, не можливо точно встановити, на якому відрізку автодороги зафіксовано перевищення швидкості транспортного засобу позивача.

Згідно з ПДР дорожній знак 5.49 позначає - «Початок населеного пункту». Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Знаки 5.49 і 5.50 установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

Докази наявності знаку 5.49 необхідні для визначення законності накладення адміністративного стягнення ще й тому, що ПДР України також передбачений дорожній знак 5.51 - «Початок населеного пункту», який містить і означає найменування і початок забудови населеного пункту, в якому на даній дорозі не діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Отже, згідно з ПДР знак 5.49 позначає не лише найменування населеного пункту, а і його початок. При цьому, місце встановлення такого знаку співпадає з фактичними межами забудови населеного пункту. Таким чином, зона дії знаку 5.49. поширюється на ділянку автодороги від місця його установлення до знаку 5.52 «Кінець населеного пункту» (місце, з якого на даній дорозі втрачають чинність вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах).

До матеріалів справи долучено DVD-диск з фото, зроблене приладом "TruCam LTI 20/20 TC000607", яким зафіксовано швидкість руху транспортного засобу, яким керував позивач, однак відсутня інформація щодо того, що зображена на фото частина траси розташована в межах населеного пункту, відсутній дорожній знак, яким позначається початок або кінець населеного пункту. Фіксація швидкості руху автомобіля здійснена без співставлення з дорожніми знаками, іншими об`єктами, які б вказували на те, що транспортний засіб позивача на момент фіксації рухався у населеному пункті. Координати фіксації швидкості руху автомобіля з вказаного файлу встановити не вдається можливим.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 17.07.2019 (справа №295/3099/17).

Європейський суд з прав людини, судова практика якого в силу приписів статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, в рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

У справі «Федорченко та Лозенко проти України» зазначив, що при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд приходить до висновку, що відповідачем при винесені оскаржуваної постанови не підтверджено належними та допустимими доказами порушення позивачем пункту 12.9 Правил дорожнього руху в контексті перевищення швидкості більш ніж на 20 км/год. в населеному пункті і в зоні дії знаку 5.49, а тому суд вважає за необхідне скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 21.04.2023 року серії БАВ № 237600, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст. ст. 77, 242-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Чернігівській області, Департамента патрульної поліції про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії БАВ № 237600 від 212.04.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340.00 гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач-1: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, м. Чернігів проспект Перемоги,74, .

Відповідач-2: Департамент патрульної поліції м. Київ вул. Федора Ернста,3 .

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 14 вересня 2023 року.

Суддя О.В.Роздайбіда