Справа № 484/5156/21
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 вересня 2023 р. м.ОдесаСправа № 484/5156/21
Головуючий в 1 інстанції: Закревський В.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Осіпова Ю.В.,

суддів: Косцової І.П., Скрипченка В.О.,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, поліцейського ВРПП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Адамовського Максима Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Первомайського міськрайонний суд Миколаївської області від 04 жовтня 2022 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач 12.06.2023р. подав апеляційну скаргу, у якій, серед іншого, заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2023р. апеляційну скаргу залишено без руху з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження. Апелянту надано 10-денний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Вказану ухвалу було направлено засобами поштового зв`язку та отримано ним - 28.08.2023р., що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення.

28.04.2023р. до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання апелянта про поновлення строку на оскарження судового рішення.

Розглянувши клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення, з урахуванням наступного.

Згідно з вимогами п.8 ч.2 ст.296 КАС України, в апеляційній скарзі зазначаються дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується.

Також відповідно до п.4 ч.5 ст.296 КАС України до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Слід зазначити про те, що право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується із обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Так, процесуальний строк звернення до суду, насамперед, покликаний забезпечувати принцип правової визначеності та є гарантією захисту прав сторін спору. Процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на певну процесуальну дію та без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав учасників процесу.

Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або ж бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначено ст.286 КАС України, згідно з ч.4 якої, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Враховуючи, що предметом оскарження у межах цієї адміністративної справи є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності по справі про адміністративне правопорушення від 25.10.2021р. серії БАБ №085182, підлягають застосуванню положення ст.286 КАС України, які встановлюють 10-денний строк оскарження рішення місцевого загального суду, що обчислюється з дня його проголошення.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржуване рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ухвалено - 04.10.2022р.

В своєму клопотанні апелянт, просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду, посилаючись на його перебування на стаціонарному лікуванні з 18.05.2023р. по 31.05.2023р.

Однак, з огляду на наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів критично оцінює вказані доводи апелянта, адже стаціонарне лікування жодним чином не завадило йому та не склало перешкод для вчинення активних дій пов`язаних з розглядом справи відносно нього, зокрема ознайомитися з матеріалами справи на подану ним же заяву про ознайомлення від 19.05.2023р, де чітко вказано, що позивач з матеріалами справи ознайомився 23.05.2023р. у тому числі з оскаржуваним рішенням суду теж, підтвердивши це особистим підписом.

Відтак, твердження позивача про неможливість у вказаний період своєчасно звернутися до суду апеляційної інстанції не підтверджуються належними та допустимими доказами.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 зазначає в апеляційній скарзі та заяві про поновлення строку звернення до суду фактично різні підстави для поновлення строку, а саме спочатку зазначає про отримання копії рішення суду першої інстанції 30.05.2023р., що, до речі, не підтверджується жодними належними та достатніми доказами, а лише потім надає довідку КНП «ПЦМБЛ» Первомайської міської ради №928, складену 06.09.2023р.

Так, п.3 ч.3 ст.44 КАС України дійсно закріплено право учасників справи ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, а також одержувати копії судових рішень.

А відтак, строк на апеляційне оскарження вказаного рішення суду 1-ї інстанції, у даному випадку, спливає - 02.06.2023р. У той же час, відповідно до штампу відділення поштового зв`язку, апеляційна скарга подана позивачем до суду апеляційної інстанції 09.06.2023р., тобто із пропуском визначеного ст.286 КАС України строку на апеляційне оскарження.

Варто зауважити про те, що положеннями ст.286 КАС України не обмежено повноваження суду апеляційної інстанції щодо поновлення строку на апеляційне оскарження в порядку ч.3 ст.295 КАС України, і на відміну від правил, установлених ст.270 КАС України, передбачений ст.286 КАС України строк на апеляційне оскарження не є преклюзивним.

Тобто, причини пропуску строку на апеляційне оскарження у справах цієї категорії підлягають оцінці на предмет їх поважності в загальному порядку, визначеному КАС України, із урахуванням визначених ч.4 ст.286 КАС України особливостей, і суд апеляційної інстанції не обмежений у повноваженні щодо поновлення цього строку за наявності відповідних підстав.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, необхідно надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск такого строку. При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звернулась до суду, пов`язані з дійсно істотними перешкодами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Такі обставини мають бути підтверджені належними і допустимими доказами.

Наведене дає підстави для висновку про те, що обставини пропуску строку звернення до суду є оціночними, комплексними і такими, що потребують дослідження в кожному окремому випадку. Питання наявності або відсутності підстав для визнання причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою поважними вирішується судом апеляційної інстанції на підставі фактичних обставин справи, із урахуванням наведених обґрунтувань та наданих доказів. Однак, доведення поважності причин пропуску строку звернення до суду покладається на особу, яка звертається із апеляційною скаргою, та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Подібний висновок також викладений у постанові Верховного Суду від 28.02.2019р. у справі №826/17879/17.

Також, варто зазначити про те, що звернення до суду з апеляційної скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення, то реалізація цього права має відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України.

Зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, у даному випадку, відповідачем допущено необ`єктивне та необґрунтоване зволікання з поданням апеляційної скарги, оскільки звернення до суду апеляційної інстанції відбулося після встановленого ст.286 КАС України строку на відповідне рішення суду першої інстанції. При цьому, апелянтом у заяві про усунення недоліків таких причин не наведено та відповідних доказів не надано.

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання відносно поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип «res judicata», особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008р.).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.10.2011р. у справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04) підкреслив важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Серед іншого, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, а також мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

У п.46 рішення Європейського суду з прав людини «Устименко проти України» зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», т.б. принципу «остаточності рішення», згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Частиною 2 ст.6 КАС України визначено, що суд застосовує принцип верховенства права із урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У той же час, приписи п.4 ч.1 ст.299 КАС України є імперативними та зобов`язують суд, у разі якщо особою у визначений строк не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або у поданій заяві будуть наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, визнані судом неповажними, відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Отже, беручи до уваги значний пропуск відповідачем строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та відсутність належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку, колегія суддів дійшла висновку про те, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись п.4 ч.1 ст.299 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження - залишити без задоволення.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 жовтня 2022 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Осіпов Ю.В.
Судді Косцова І.П.
Скрипченко В.О.