Справа № 522/9327/23
Суддя: Павлик І. А.
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/9327/23
Провадження № 2-а/522/237/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

сторони в судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

12.05.2023 позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

15.05.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що постановою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 05.05.2023 серії ПН МОД № 009967 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700,00 грн.

З даною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач вказує на те, що він не порушував чинного законодавства в момент затримання, не пересувався по вулиці, знаходився на робочому місці в приміщенні, тобто у працівників підрозділу ГУ ДМС в Одеській області не було жодних об`єктивних підстав для проведення затримання та перевірки документів ОСОБА_2 . Крім того з тексту постанови від 05.05.2023 вбачається, що працівниками зазначеного підрозділу встановлено факт незаконного перебування ОСОБА_3 шляхом ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування. Однак до постанови не додано жодного доказу на підтвердження факту вчинення правопорушення чи підтвердження вчинення дій, направлених на перевірку відомостей. За таких обставин, позивач вважає, що єдиним доказом вчинення ним адміністративного правопорушення, ухилення від виїзду з території України, є сама постанова про накладення адміністративного стягнення, протокол про вчинення адміністративного правопорушення та протокол адміністративного затримання особи, проте вказані документи були складені працівниками підрозділу ГУ ДМС в Одеській області в день затримання 05.05.2023.

ОСОБА_4 звертає увагу суду на те, що він неодноразово звертався до органів ДМС в Одеській області для обміну посвідки на тимчасове проживання, жодним чином не переховувався від уповноважених органів.

З огляду на викладене, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову.

22.05.2023 до суду від представника позивача надійшла заява, у якій він просить суд відкласти розгляд справи та надати можливість ознайомитися із матеріалами справи.

24.05.2023 до Приморського районного суду м. Одеси надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача, в якому він просить суд відмовити у задоволенні позову та зазначає, що відповідно до п. 3 Положення Про державну міграційну службу України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 360 - основними завданнями ДМС є: реалізація державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Підпунктом 33 п. 4 зазначеного положення вказано, що ДМС відповідно до покладених на неї завдань здійснює відповідно до закону державний контроль за дотриманням законодавства у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів у передбачених законодавством випадках, притягає порушників до адміністративної відповідальності.

ГУ ДМС в Одеській області зазначає, що позивач дійсно був документований посвідкою на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 терміном дії з 10.09.2020 по 08.09.2021. Однак термін дії зазначеної посвідки на тимчасове проживання закінчився 08.09.2021. Станом на 05.05.2023 позивач громадянин Королівства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України перебував незаконно.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 розділу ІІІ Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили кримінальні, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

15.06.2023 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначає, що у діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, оскільки факт порушення не підтверджується належними та зібраними у справі доказами, які відповідач мав би дослідити під час прийняття оскаржуваної постанови та відомості про наявність і дослідження яких повинні бути внесені до змісту такої постанови.

15.06.2023 до суду від представника позивача надійшло клопотання про об`єднання справ у одне провадження, а саме справи № 522/9327/23 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ПН МОД № 009967 від 05.05.2023 відносно громадянина ОСОБА_5 та справи № 522/9326/23 про визнання протиправним та скасування рішення № 164 від 05.05.2023 відносно громадянина ОСОБА_5 .

26.06.2023 ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про об`єднання справ у одне провадження.

18.09.2023 на електронну пошту суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке не підписано ЄЦП, а тому його слід залишити без розгляду.

18.09.2023 до суду від представника ГУ ДМС в Одеській області надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в їх сукупності, виходить з наступного.

Судом встановлено, що 05.05.2023 під час проведення оперативно-профілактичних заходів з виявлення нелегальних мігрантів співробітниками ГУ ДМС в Одеській області спільно з працівниками УСБУ в Одеській області за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено особу, який назвався громадянином Королівства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства шляхом ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, у зв`язку з чим, останнього запрошено до приміщення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, за адресою: вул. Преображенська, 64, м. Одеса.

05.05.2023 позивача було затримано відповідно до протоколу про адміністративне затримання серії СОД № 000219 відповідно до ч. 2 ст. 263 КУпАП з метою встановлення особи та/або з`ясування обставин правопорушення.

В результаті проведеної перевірки наявних документів, відібраних пояснень, а також за інформацією з Інтегрованої міжвідомчої інформаційної - телекомунікаційної системи щодо контролю осіб транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон встановлено, що громадянин Королівства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув до України 22.12.2020 легально через КПП «Кучурган». Кордон України перетинав по паспортному документу громадянина Королівства ОСОБА_6 для виїзду за кордон № НОМЕР_2 терміном дії з 04.09.2019 по 04.09.2024.

За час перебування в Україні позивач був документований посвідкою на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 терміном дії з 10.09.2020 по 08.09.2021. Підстава видачі 04/14 возз`єднання сім`ї з громадянкою України ОСОБА_7 (на підставі шлюбу). Позивач зобов`язаний був здати посвідку на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 до ГУ ДМС в Одеській області та залишити територію України на протязі 7 днів відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 25.04.2018 № 321.

ГУ ДМС в Одеській області встановлено, що громадянин Королівства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України знаходиться не законно, постійного зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має.

Водночас встановлено, що громадянин Королівства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме ухилився від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування та станом на 05.05.2023 перебував на території України незаконно.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення, серії ПН МОД № 009967 від 05.05.2023 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП. В цій постанові вказано, що ОСОБА_8 громадянин Королівства Марокко незаконно перебуває шляхом ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування. Пом`якшуючими обставинами визнано наявність родичів на території України (релігійний шлюб, новороджена дитина без документального підтвердження відмова органів ДРАЦс.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Положеннями ст. 9 цього Закону визначено, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Згідно з ч. 1 ст. 203 КУпАП (в редакції, чинній на час винесення оспорюваної постанови) Порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з позову, позивач вказує на те, що він неодноразово звертався до органів міграційної служби, проте у документуванні нової посвідки на тимчасове проживання йому було відмовлено, що жодним чином не залежало від волі позивача. Таким чином, факт проживання без документів на право проживання в Україні позивачем не заперечується. Свою незгоду із винесеною відповідачем постановою позивач обґрунтовує тим, що він не переховувався від уповноважених органів та у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

07.09.2023 постановою Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/9326/23 ОСОБА_9 відмовлено у скасуванні рішення ГУ ДМС України в Одеській області № 164 від 05.05.2023 про примусове повернення його в країну походження.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши правомірність рішення відповідача згідно до вимог ч. 2 ст. 2 вказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що таке вказаним вище критеріям відповідає, оскільки оскаржувана постанова є обґрунтованою та такою, що відповідає нормам КУпАП, оскільки при розгляді справи були з`ясовані і доведені обставини, які свідчать, що в діях позивача є склад правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 203 КУпАП .

Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні, а притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 203 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1 700,00 грн відповідає вимогами чинного законодавства, в зв`язку з чим правові підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 288, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про скасування постанови серії ПН МОД № 009967 від 05 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 18.09.2023.

Суддя І.А. Павлик