Справа № 420/18732/23
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області за результатом якого позивач просить:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.12.2021 року №0-1511 на суму 34243,52 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.06.2022 року №0-1511 на суму 6361,08 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.06.2022 року № 0-1511 на суму 47457,00 грн.;

скасувати податкову вимогу Форма «Ф» від 12 квітня 2023 року № -1532 на суму 97088,96 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що при отриманні податкової вимоги від 12 квітня 2023 року № -1532 позивач звернувся до контролюючого органу та отримав податкові повідомлення-рішення на підставі яких видано зазначену податкову вимогу. Позивач зазначає, що в отриманих повідомленнях рішеннях в порушення норм податкового законодавства не вказано інформації щодо якого обєкту нерухомості їх прийнято. Крім того оспорювані повідомлення-рішення направлялись не за адресою реєстрації позивача. Таким чином позивач вважає, що оспорювані повідомлення рішення та прийнята на їх основі податкова вимога прийняті з грубим порушенням норм податкового законодавства.

26 липня 2023 року була винесена ухвала про залишення адміністративного позову без руху та надання строку для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 17 серпня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

Від Головного управління ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що ОСОБА_1 є власником нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Згідно з розрахунком податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2020- 2021 роки саме на вказані об`єкти нежитлової нерухомості було нараховано податок відповідно до вимог Податкового кодексу України. Таким чином контролюючий орган діяв відповідно до норм чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Головним управлінням ДПС в Одеській області винесене податкове повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2020 рік, від 30.12.2021 року №0-1511 на суму 34243,52 грн. яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання.

Головного управління ДПС в Одеській області податкове повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2021 рік від 30.06.2022 року №0-1511 на суму 6361,08 грн. яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання.

Головного управління ДПС в Одеській області визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2021 рік від 30.06.2022 року № 0-1511 на суму 47457,00 грн. яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання.

Вказані податкові повідомлення-рішення направлялися позивачу на адресу АДРЕСА_4 .

Згідно з Витягом з реєстру платників єдиного податку від 07.08.2019 року №337 податковою адресою суб`єкта господарювання є: АДРЕСА_5 .

Головним управлінням ДПС в Одеській області винесене податкову вимогу Форма «Ф» від 12 квітня 2023 року № -1532 на суму 97088,96 грн. та направлено позивачу за адресою АДРЕСА_5 .

У відзиві на позовну заяву відповідачем вказано, що ОСОБА_1 є власником нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Згідно з розрахунком податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2020- 2021 роки саме на вказані об`єкти нежитлової нерухомості було нараховано податок відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Позивач вважає прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення та податкову вимогу прийнятими з порушенням чинного законодавства та за захистам своїх прав звернувся до суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Таким чином, суд з`ясовує, чи використане повноваження, надане суб`єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України та Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до пп.266.2.1 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно пп.266.6.1 п.266.6 ст.266 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

За пп.266.5.1 п.266.5 ст.266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Вирішуючи правовідносини щодо винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з пропуском строку, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Згідно пп.266.10.2, 266.10.3 п.266.10 ст.266 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1статті 102 цього Кодексу.

Відповідно до п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Судом встановлено, що оспорювані податкові повідомлення-рішення направлялися позивачу на адресу АДРЕСА_4 .

Згідно з Витягом з реєстру платників єдиного податку від 07.08.2019 року №337 податковою адресою суб`єкта господарювання є: Україна, 68702, Одеська область, Болградський район р-н, м. Болград, вул. Заводська, буд.38.

З огляду на викладене надсилання податкових повідомлень рішень за невірною адресою не звільняє позивача від сплати заборгованості, а звільняє лише від відповідальності передбаченої ПК України за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Відповідно до пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування:

а) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які перебувають у власності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, а також організацій, створених ними в установленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідного державного бюджету чи місцевого бюджету і є неприбутковими (їх спільній власності);

б) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які розташовані в зонах відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення, визначені законом, в тому числі їх частки;

в) будівлі дитячих будинків сімейного типу;

г) гуртожитки;

ґ) житлова нерухомість непридатна для проживання, у тому числі у зв`язку з аварійним станом, визнана такою згідно з рішенням сільської, селищної, міської ради;

д) об`єкти житлової нерухомості, в тому числі їх частки, що належать дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, та особам з їх числа, визнаним такими відповідно до закону, дітям з інвалідністю, які виховуються одинокими матерями (батьками), але не більше одного такого об`єкта на дитину;

е) об`єкти нежитлової нерухомості, які використовуються суб`єктами господарювання малого та середнього бізнесу, що провадять свою діяльність у тимчасових спорудах для здійснення підприємницької діяльності та/або в малих архітектурних формах та на ринках;

є) будівлі промисловості, віднесені до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку;

ж) будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку;

з) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які перебувають у власності громадських об`єднань осіб з інвалідністю та їх підприємств;

и) об`єкти нерухомості, що перебувають у власності релігійних організацій, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, та використовуються виключно для забезпечення їхньої статутної діяльності, включаючи ті, в яких здійснюють діяльність засновані такими релігійними організаціями добродійні заклади (притулки, інтернати, лікарні тощо), крім об`єктів нерухомості, в яких здійснюється виробнича та/або господарська діяльність;

і) будівлі дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів незалежно від форми власності та джерел фінансування, що використовуються для надання освітніх послуг;

ї) об`єкти нежитлової нерухомості державних та комунальних дитячих санаторно-курортних закладів та закладів оздоровлення та відпочинку дітей, а також дитячих санаторно-курортних закладів та закладів оздоровлення і відпочинку дітей, які знаходяться на балансі підприємств, установ та організацій, які є неприбутковими і внесені контролюючим органом до Реєстру неприбуткових установ та організацій. У разі виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій декларація подається платником податку протягом 30 календарних днів з дня виключення, а податок сплачується починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій;

й) об`єкти нежитлової нерухомості державних та комунальних центрів олімпійської підготовки, шкіл вищої спортивної майстерності, центрів фізичного здоров`я населення, центрів з розвитку фізичної культури і спорту осіб з інвалідністю, дитячо-юнацьких спортивних шкіл, а також центрів олімпійської підготовки, шкіл вищої спортивної майстерності, дитячо-юнацьких спортивних шкіл і спортивних споруд всеукраїнських фізкультурно-спортивних товариств, їх місцевих осередків та відокремлених підрозділів, що є неприбутковими та включені до Реєстру неприбуткових установ та організацій. У разі виключення таких установ та організацій з Реєстру неприбуткових установ та організацій декларація подається платником податку протягом 30 календарних днів з дня виключення, а податок сплачується починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій;

к) об`єкти нежитлової нерухомості баз олімпійської та параолімпійської підготовки. Перелік таких баз затверджується Кабінетом Міністрів України;

л) об`єкти житлової нерухомості, які належать багатодітним або прийомним сім`ям, у яких виховується п`ять та більше дітей.

ОСОБА_1 є власником нерухомого майна (автосервісний центр) розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Таким чином, доказів віднесення приміщення позивача до об`єктів, які не є об`єктом оподаткування вказаним податком до суду не надано, а самі доводи позивача, що нею не ведеться комерційна діяльність у вказаному приміщенні не можуть бути підставою для звільнення від сплати податку у спірному випадку відповідно до норм Податкового кодексу України.

Щодо посилань Позивача на Додаток 2 до рішення міської ради від 25.06.2019 №1925-VII наведений перелік пільг для фізичних та юридичних осіб відповідно до п.266.4 ст 266 ПК України, у п.2 якого встановлено пільгу у розмірі 86% до ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебуває у власності фізичних та юридичних осіб та у п.3 встановлено пільгу у розмірі 93% до ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебуває у власності фізичних та юридичних осіб, площа яких перевищує 500 кв.метрів.

При цьому, в обох цих пунктах наведено застереження, що пільга не застосовується до об`єктів нежитлової нерухомості, що розташовані на земельних ділянка, відповідно до яких уповноваженими органами встановлено порушення податкового та/або земельного податку (у даному випадку відсутність договору оренди за використання земельної ділянки або наявності у власника документів на земельну ділянку, яка оформлена для комерційного призначення. Земельна ділянка за адресою АДРЕСА_3 надана ОСОБА_1 для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), але на ній збудований магазин, а отже земельна ділянка використовується за комерційним призначенням (не за цільовим).

У зв`язку з тим, що земельна ділянка використовується з порушенням законодавства дія пільг на які посилається Позивач не застосовується. Вказане також зазначено у листі Болградської міської ради Одеської області №170 від 25.05.2021, відповідно до переліку фізичних осіб серед яких міститься і позивач.

Посилання позивача на те, що в оспорюваних податкових повідомленнях-рішеннях не зазначено відомостей щодо об`єкту оподаткування спростовуються наступним.

Відповідно до пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Так, у розрахунках податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2020-2021 роки, по об`єктах оподаткування, які належать ОСОБА_2 НОМЕР_1 вказано адресу об`єкту оподаткування ( АДРЕСА_2 ) та детальний розрахунок заборгованості.

Слід звернути увагу, що Позивач не заперечує факт наявності у його власності об`єктів нерухомого майна, однак проситься скасувати оскаржувані ППР та Вимогу у зв`язку з невірним застосуванням пільг та не направленням ППР.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко

.