Справа № 460/16867/23
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 вересня 2023 року м. Рівне №460/16867/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

доТериторіального управління Служби судової охорони у Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) до Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області (далі по тексту відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області, яка виразилась у не зарахуванні ОСОБА_1 до стажу служби у Службі судової охорони часу попередньої роботи в таких органах: Дубровицькому районному відділі УМВС України в Рівненській області з 02.02.2010 по 06.11.2015 (5 років 9 місяців 04 дні); Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області з 07.11.2015 по 12.08.2019 (3 роки 09 місяців 05 днів), разом 09 років 06 місяців 09 днів;

- зобов`язати територіальне управління Служби судової охорони у Рівненській області зарахувати до стажу служби у Службі судової охорони час попередньої роботи в Дубровицькому районному відділі УМВС України в Рівненській області з 02.02.2010 по 06.11.2015 (5 років 9 місяців 04 дні), Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області з 07.112015 по 12.08.2019 (3 роки 09 місяців 05 днів), разом: 15 років 1 місяць 18 днів.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що наказом відповідача від 20.11.2019 № 53 о/с її ОСОБА_1 , як переможця конкурсу, прийнято на службу до Служби судової охорони та призначено на посаду начальника фінансово-економічного відділу (головного бухгалтера) територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області, на якій вона проходить службу по цей час.

21.06.2023 позивач звернулась до керівництва територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області з рапортом щодо зарахування до стажу служби у Службі судової охорони стаж (час) роботи в державних органах, зокрема Дубровицькому районному відділі УМВС України в Рівненській області з 02.02.2010 по 06.11.2015 (5 років 9 місяців 04 дні); Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області з 07.11.2015 по 12.08.2019 (3 роки 09 місяців 05 днів), разом 09 років 06 місяців 09 днів.

Відповідач листом поінформував позивача про те, що переліки посад, про які ведеться мова в постанові Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб (далі Постанова №393), були затверджені наказами Служби судової охорони від 24.10.2022 та від 05.12.2022 №№ 454, 519 та включають посади центрального органу управління Служби судової охорони. До видання зазначених наказів Служби судової охорони зарахування періоду роботи в державних органах позивачу, як співробітнику Служби судової охорони, що проходить службу в територіальному управлінні, не здійснювалось.

Вважає відмову Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області незаконною. Просить суд задовольнити позов.

Ухвалою від 17.07.2023 позовну заяву залишено без руху, позивачу встановлено строк на усунення недоліків.

Ухвалою від 24.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

08.08.2023 Територіальним управлінням Служби судової охорони у Рівненській області подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначив, що рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 №1052/0/15-19 затверджено Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони. Вказує, що рішенням Вищої ради правосуддя від 18 листопада 2021 року№2236/0/15-21 були внесені зміни до цього Положення, згідно з якими пункт 5 розділу І викладено в такій редакції:

«Час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.

Стаж служби у Службі дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорпдикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей».

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 (із змінами) «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб до вислуги років зараховуються, зокрема:

«час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу або службу в органи Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ. Національну поліцію, державну пожежну охорону. Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію або Державну кримінально-виконавчу службу на посади о(|)іцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, що затверджуються відповідно Службою безпеки. Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ. Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації. Міністерством юстиції. Міністерством фінансів, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони» (пункт 1 абзац 12).

Такий перелік був затверджений наказами Служби судової охорони від 24.10.2022 та від 05.12.2022 №№ 454, 519 та включає лише керівні посади центрального органу управління Служби судової охорони.

Відповідач зазначає, що до видання зазначених наказів Служби судової охорони зарахування періоду роботи в державних органах позивачу, як співробітнику Служби судової охорони, що проходить службу в територіальному управлінні, не здійснювалось, а з урахуванням нині діючого переліку здійснене бути не може.

Частиною 4 статті 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до частини 1 статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, то у відповідності до вимог частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Наказом територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області від 20.11.2019 №53о/с позивача - ОСОБА_1 було прийнято на службу до Служби судової охорони та призначено на посаду начальника фінансово-економічного відділу (головного бухгалтера) територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області.

21.06.2023 позивач звернулась до керівництва територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області з рапортом щодо зарахування до стажу служби у Службі судової охорони стаж (час) роботи в державних органах, зокрема Дубровицькому районному відділі УМВС України в Рівненській області з 02.02.2010 по 06.11.2015 (5 років 9 місяців 04 дні); Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області з 07.11.2015 по 12.08.2019 (3 роки 09 місяців 05 днів), разом 09 років 06 місяців 09 днів.

Листом тимчасово виконуючого обов`язки начальника територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області «Щодо зарахування вислуги» від 30.06.2023 №48.05-327, позивача поінформовано про те, що на теперішній час перелік посад середнього і вищого складу, у разі переходу на які зараховується час роботи в державних органах, не затверджений Головою Служби судової охорони, тому зазначений ОСОБА_1 час роботи в державних органах не може бути зарахований до стажу служби в Службі судової охорони.

Вважаючи дану відмову протиправною, позивач звернулась із цим позовом до суду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII визначено, що Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах. Керівництво діяльністю Служби судової охорони здійснює Голова Служби судової охорони, який призначається на посаду за результатами відкритого конкурсу і звільняється з посади Вищою радою правосуддя. Служба судової охорони складається з центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби. Структуру та штатну чисельність центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби судової охорони затверджує Голова Служби за погодженням з Державною судовою адміністрацією України. Територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи (стаття 161 Закону).

Частиною 4 статті 163 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» 1402-VIII (в редакції Закону від 05.08.2018) передбачено, що до стажу служби у Службі судової охорони зараховується стаж служби в поліції, органах внутрішніх справ, військова служба в Збройних Силах України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону.

З метою вдосконалення існуючого порядку зарахування до стажу служби у Службі судової охорони окремих періодів військової служби та служби в правоохоронних та інших державних органах, який дозволяє встановлювати співробітникам надбавки за стаж служби, а також надання їм додаткової оплачуваної відпустки, Верховною Радою України прийнято Закон України №1417-IX від 27.04.2021 «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо врегулювання окремих питань правового статусу працівників Служби судової охорони», яким Закон України «Про судоустрій і статус суддів» доповнено статтею 162-1 такого змісту:

«Стаття 162-1. Правовий статус працівників Служби судової охорони

1. До працівників Служби судової охорони належать особи, яким присвоєно спеціальні звання співробітників Служби судової охорони, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір із Службою судової охорони.

2. Порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони регулюється цим Законом та положенням, яке затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Голови Служби судової охорони, погодженим з Державною судовою адміністрацією України.

3. На державних службовців Служби судової охорони поширюється дія Закону України «Про державну службу». Посади державних службовців Служби судової охорони відносяться до відповідних категорій посад державної служби в порядку, встановленому законодавством.

4. Повноваження керівника державної служби у Службі судової охорони здійснюють Голова Служби судової охорони та керівники територіальних підрозділів Служби судової охорони.

5. Трудові відносини працівників, які уклали трудовий договір із Службою судової охорони, регулюються законодавством України про працю.

6. Для захисту своїх прав та законних інтересів працівники Служби судової охорони можуть утворювати професійні об`єднання та професійні спілки відповідно до Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Професійним спілкам співробітників Служби судової охорони та їх членам заборонено організовувати страйки або брати в них участь".

Водночас статтю 163 Закону після частини третьої доповнено новою частиною такого змісту:

«4. На співробітників Служби судової охорони поширюється дія Дисциплінарного статуту Національної поліції України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Порядок проведення службового розслідування стосовно співробітників Служби судової охорони та утворення дисциплінарних комісій, їх повноваження встановлюються Головою Служби судової охорони».

У зв`язку з цим частини четверту - восьму вважати відповідно частинами п`ятою - дев`ятою;

При цьому абзац другий частини п`ятої та частину сьому Закону виключено.

Рішенням Вищої ради правосуддя 04.04.2019 №1052/0/15-19 «Про затвердження Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони», затверджено Положення, яке визначення порядок проходження громадянами України служби в Службі судової охорони (далі - Положення).

Положенням (із змінами, внесеними згідно з Рішенням Вищої ради правосуддя № 2236/0/15-21 від 18.11.2021) унормовано наступне.

Час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.

Стаж служби у Службі дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей» (пункт 5 Положення).

Отже, пункт 5 Положення містить бланкетну норму до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1999 №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ) та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей».

Пунктом «и» частини першої статті 17 Закону №2262-ХІІ визначено, що особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Абзац 12 пункт 1 Постанови №393 також передбачає, що до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу або службу в органи Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, що затверджуються відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, Міністерством юстиції, Міністерством фінансів, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Механізм виплати грошового забезпечення працівникам Служби судової охорони, визначено Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 №384 (далі - Порядок №384).

Приписам даного Порядку №384, передбачено таке.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення працівників Служби судової охорони, серед іншого, належить надбавка за вислугу років (підпункт 3 пункту 5 розділу І Порядку №384).

Грошове забезпечення виплачується співробітникам, які призначені на штатні посади, серед іншого, в територіальних орган Служби судової охорони. Підставою для виплати грошового забезпечення є наказ Служби або територіального управління Служби про призначення на посаду співробітника в Службі, територіальному управлінні Служби та встановлення розмірів посадового окладу, надбавок, доплат (пункти 8, 9 розділу І Порядку №384).

Аналіз пункту 5 Положення, пунктів 17-19 Порядку № 384, пункту "и" частини першої статті 17 статті 17 Закону № 2262-XII та абзацу 12 пункту 1 Постанови №393 дає підстави суду дійти висновку, що даними нормами права визначено за особою право на зарахування до стажу в Службі судової охорони, стажу (часу) роботи в державних органах. При цьому, таке право закріплене в Законі № 2262-XII, порядок його підтвердження - Постановою №393, а порядок його реалізації - Порядком №384 та Положенням.

На час виникнення спірних правовідносин, перелік посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах не затверджено.

Разом з тим, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду сформував сталу судову практику під час вирішення питання щодо не затвердження державним органом списку посад, які зараховуються до стажу для обчислення вислуги років (постанови: від 18.11.2019 у справі № 813/5876/15, від 20.09.2019 у справі № 813/904/15, від 04.10.2018 у справі № 819/1695/16 тощо). Суд касаційної інстанції вказав, що Закон № 2262-XII, зокрема встановлює для осіб начальницького складу податкової міліції передбачені гарантії формування вислуги років, необхідної для призначення та нарахування пенсії. Реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами, покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення і затвердження списку посад. Правовідносини, що виникають у процесі реалізації права на встановлену державою гарантію для осіб начальницького складу податкової міліції як складової їхнього правового статусу, будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішеннях про те, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.

На думку суду, реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами, покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення і затвердження списку посад.

Таким чином, як уже зазначалось вище, до вислуги років для виплати співробітникам надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постановою № 393 (пункти 17-19 розділу II Порядку № 384). Відповідно до пункту "и" частини першої статті 17 статті 17 Закону № 2262-XII та абзацу 12 пункту 1 Постанови КМУ № 393 до стажу служби у Службі судової охорони зараховується час роботи в державних органах.

Так, періоди роботи позивача у Дубровицькому районному відділі УМВС України в Рівненській області з 02.02.2010 по 06.11.2015 (5 років 9 місяців 04 дні); Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області з 07.11.2015 по 12.08.2019 (3 роки 09 місяців 05 днів) підтверджуються записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 28.12.1993.

Крім того, та обставина, що ОСОБА_1 в спірні періоди працювала саме в державних органах, Територіальне управління Служби судової охорони у Рівненській області не оспорювало.

Відтак, не зарахування відповідачем зазначених періодів до стажу служби у Службі судової охорони суперечить приписами закону, а покликання відповідача на відсутність затвердженого переліку посад, як на підставу відмови позивачу у зарахуванні спірних періодів до стажу служби у Службі є необґрунтованим.

Також суд вважає безпідставними покликання відповідача на наказ Служби судової охорони Про затвердження Переліку посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах №454 від 24.10.2022, відповідно до якого позивач не обіймала посад за таким переліком, позаяк, з огляду на принцип дії нормативно-правових актів в часі, такий не існував на час виникнення спірних правовідносин та, відповідно, не поширює на них свою дію.

В даному контексті слід зазначити про, що пунктом «и» частини 1 статті 17 Закону №2262-ХІІ передбачено зарахування відповідного попереднього часу роботи в державних органах у разі переходу на службу до Служби судової охорони саме на посади середнього і вищого складу.

Статтею 164 Закону 1402-VIII установлюються спеціальні звання співробітників Служби судової охорони.

Зокрема спеціальними званнями середнього складу є молодший лейтенант Служби судової охорони; лейтенант Служби судової охорони; старший лейтенант Служби судової охорони; капітан Служби судової охорони; майор Служби судової охорони; підполковник Служби судової охорони; полковник Служби судової охорони (п.2 ч.1 ст. 164 Закону 1402-VIII)

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, наказом Служби судової охорони №53 о/с від 20.11.2019 ОСОБА_1 було присвоєно спеціальне звання лейтенант служби судової охорони, а на момент подання рапорту ОСОБА_1 обіймала посаду начальника фінансово-економічного відділу (головного бухгалтера) територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області з діючим спеціальним званням старший лейтенант Служби судової охорони, що додатково підтверджує перебування позивача на посаді у Службі судової охорони, у разі переходу на яку підлягає зарахуванню попередній період роботи в державних органах.

З огляду на що не зарахування відповідачем ОСОБА_1 до стажу служби у Службі судової охорони часу попередньої роботи в таких органах: Дубровицькому районному відділі УМВС України в Рівненській області з 02.02.2010 по 06.11.2015 (5 років 9 місяців 04 дні); Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області з 07.11.2015 по 12.08.2019 (3 роки 09 місяців 05 днів), разом 09 років 06 місяців 09 днів є протиправною бездіяльністю.

Також суд зазначає, що повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний і законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії, і якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Згідно Рекомендації № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Отже, під дискреційними повноваженнями розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення

Тобто, дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації можливу поведінку (дії, бездіяльність) між альтернативами варіантами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Водночас суб`єкт владних повноважень за даних, конкретних фактичних обставин не наділений повноваженнями діяти не за законом, а на власний розсуд.

Крім цього, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Отже з огляду на викладене, належним способом захисту порушених прав позивача, на переконання суду, є зобов`язання відповідача зарахувати відповідні періоди його роботи на державній службі до служби у Службі судової охорони.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Приймаючи до уваги вищенаведене в сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 належить до задоволення.

За правилами частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області, яка виразилась у не зарахуванні ОСОБА_1 до стажу служби у Службі судової охорони часу попередньої роботи в таких органах: Дубровицькому районному відділі УМВС України в Рівненській області з 02.02.2010 по 06.11.2015 (5 років 9 місяців 04 дні); Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області з 07.11.2015 по 12.08.2019 (3 роки 09 місяців 05 днів), разом 09 років 06 місяців 09 днів.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Рівненській області зарахувати до стажу служби у Службі судової охорони час попередньої роботи в Дубровицькому районному відділі УМВС України в Рівненській області з 02.02.2010 по 06.11.2015 (5 років 9 місяців 04 дні), Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області з 07.11.2015 по 12.08.2019 (3 роки 09 місяців 05 днів).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Територіальне управління Служби судової охорони у Рівненській області (вул. Симона Петлюри, буд. 10,м.Рівне,Рівненська обл.,33028. ЄДРПОУ/РНОКПП 43162140)

Повний текст рішення складений 13.09.2023.

Суддя Олег ГРЕСЬКО