Справа № 420/3790/23
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3790/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хом`якової В.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Одеського квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України, за участю третьої особи Міністерство оборони України

про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса Міністерства оборони України, третя особа: Міністерство оборони України, в якому просить:

зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеса Міністерства оборони України, як орган приватизації, здійснити приватизацію та передати у власність ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 ;

стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

Ухвалою від 02.03.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог Міністерство оборони України.

07.04.2023 від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі, яке мотивоване тим, що дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Аналогічне клопотання подала і третя особа - Міноборони.

Ухвалою від 31.07.2023 суд відмовив в задоволенні клопотання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса та Міністерства оборони України про закриття провадження у справі.

Також ухвалою від 31.07.2023 суд замінив відповідача Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеса на правонаступника - Одеське квартирно-експлуатаційне управління (код ЄДРПОУ 08038284).

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Розглядом матеріалів справи в письмовому провадженні встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером Міноборони України за вислугою років, в позові вказує, що проходить військову службу у В/Ч НОМЕР_1 .

01.10.2001 КЕВ Херсонського району військ Протиповітряної оборони позивачу був виданий ордер № 285 на право зайняття однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

11.11.2022 позивач звернувся до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса із заявою про надання дозволу на приватизацію вказаної квартири, яку отримав під час проходження військової служби в ЗСУ для постійного проживання шляхом безоплатної приватизації.

14.11.2022 листом за №4068 Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеса повідомив, що житловий будинок АДРЕСА_2 перебуває на балансі КЕВ м. Одеса та знаходиться на обслуговуванні та експлуатації військової частини НОМЕР_1 . Також, КЕВ м. Одеса повідомлено позивача, що орган приватизації, який створений при КЕВ м. Одеса, здійснює передання у власність громадян квартир, які знаходяться у повному господарському віданні або оперативному управлінні, та про неможливість здійснення приватизації у зв`язку із відсутністю державної реєстрації права власності на зазначений житловий будинок за Державою в особі Міністерства оборони України.

Позивач звернувся до Міністерства оборони України із заявою від 28.11.2022 з проханням зареєструвати право власності на будинок АДРЕСА_2 за Державою в особі Міністерства оборони.

20.01.2023 Міністерство оборони України листом №503/520 повідомлено адвоката позивача, що здійснення державної реєстрації нерухомого майна за державою в особі Міністерства Оборони України належить до компетенції КЕВ м. Одеси та здійснюється на підставі необхідного переліку документів після сплати адміністративного збору за державну реєстрацію прав. Фінансування заходів по державній реєстрації нерухомого майна за державою здійснюється за рахунок бюджетних коштів. Разом з тим, у зв`язку з широкомасштабною військовою агресією російської федерацією проти України, грошові кошти відповідного призначення перерозподілені на інші напрямки, на 2023 рік кошти на реєстрацію права власності в бюджеті не передбачені.

Позивач вважає, що має право на приватизацію квартири, в якій проживає тривалий час, має вислугу років більше 20 років, незалежно від того, чи зареєстрований відповідний об`єкт нерухомості в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Державою. Спірна квартира відповідно до положень Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" належить до об`єктів, які підлягають приватизації, однак через неправомірні дії відповідача позбавлений можливості отримати спірну квартиру у приватну власність.

Тому звернувся до суду з позовом про зобов`язання Одеське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України (попереднє найменування - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеса Міністерства оборони України), як орган приватизації, здійснити приватизацію та передати у власність ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації (абзац другий частини другої статті 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей").

Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (абзац перший пункту 1 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"). Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства (абзац третій пункту 1 цієї статті).

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Спори щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій є спорами з приводу проходження позивачами військової служби як різновиду служби публічної. Саме у зв`язку з останньою держава передбачила відповідні соціальні гарантії, а також порядок їх реалізації. Отже, такі спори належать до юрисдикції адміністративних судів.

Ч.3 ст. 9 Житлового Кодексу України визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

При цьому, за змістом ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19 червня 1992 року № 2482 XII (далі - Закон № 2482) приватизація державного житлового фонду (далі приватизація) це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Зокрема, згідно ч.1 ст. 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Положеннями ч.1 ст. 3 Закону № 2482 визначено, що приватизація здійснюється шляхом, зокрема, безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 8 Закону № 2482 приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців визначається Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловии приміщеннями, затвердж. Постановою КМУ від 03.08.2006 № 1081, відповідно до п.2 якого військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються службовими житловими приміщеннями, що відповідають вимогам житлового законодавства. Пунктом 3 постанови передбачено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Підготовка, оформлення документів та передача у власність громадян квартир (будинків) здійснюються уповноваженими на це органами приватизації, створеними при КЕУ, КЕВ (КЕЧ) районів, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд в порядку, передбаченому Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду". В процес підготовки документів для приватизації входить підготовка документів на сам будинок, де розташоване житло, що підлягає приватизації, в тому числі і його реєстрація в державному реєстрі речових прав, отримання документів, що підтверджують такий факт.

Інструкція з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердж. наказом Міністерства оборони України 31.07.2018 №380, передбачає, що військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Житлові приміщення для постійного проживання та грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення надаються один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла (п.4 розділу 1 Інструкції)

Розділом Х Інструкції встановлений порядок передавання квартир (будинків) у власність громадян. Так, підготовка, оформлення документів та передання у власність громадян квартир (будинків) здійснюються уповноваженими на це органами приватизації, створеними при КЕУ, КЕВ (КЕЧ) районів, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд, в порядку, передбаченому Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду. Передання квартир (будинків) у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" оформлюється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), кімнату в комунальній квартирі, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Передання займаних квартир (будинків) здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника. Орган приватизації за потреби уточнює необхідні для розрахунків дані залежно від складу сім`ї і розміру загальної площі квартири, оформлює відповідні розрахунки та видає розпорядження органу приватизації щодо квартир (будинків), кімнат у комунальних квартирах. Передання квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації видачу свідоцтв про право власності на об`єкти нерухомого майна проводять на спеціальних бланках, зразки та описи яких затверджені наказом Міністерства юстиції України від 22 квітня 2003 року № 39/5 (п.1-6 розділу Х Інструкції).

Відповідно до норми ч. 10 ст. 8 Закону № 2482 XII органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених законом. Так, зокрема у статті 2 Закону № 2482 XII вказано, що не підлягають приватизації: квартири музеї; квартири (будинки), розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Отже, з аналізу вказаних норм матеріального права можна дійти висновку, що приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків) спрямована на створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, а тому позивач, який постійно мешкає у квартирі АДРЕСА_1 та законно набув право на її користування, має право на безоплатну приватизацію даної квартири згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідач не заперечує, та матеріали справи підтверджують, що будинок АДРЕСА_2 знаходиться на балансі відповідача, але останній не здійснює заходи щодо реєстрації права власності на весь будинок за Державою в особі Міноборони.

Згідно положень частини 10 статті 8 у прив`язці до пункту 2 статті 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" перелік підстав для відмови у приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому посилання відповідача на те, що право власності на вказаний будинок не зареєстрований за Державою в особі Міністерства оборони України в Реєстрі речових прав на нерухоме майно внаслідок відсутності коштів на таку реєстрацію, є безпідставним.

Внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, позивач фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло, що є порушенням житлових прав у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 2 грудня 2010 року у справі "Кривіцька та Кривіцький проти України", яке набуло статусу остаточного 2 березня 2011 року, визнано, що в цій справі мало місце порушення прав заявників, гарантованих ст. 8 Конвенції. Зокрема Європейський суд з прав людини констатував, що заявників було позбавлено адекватних процесуальних гарантій у процесі прийнятій рішення щодо їхнього права на житло. Пунктом 51 вказаного Рішення встановлено, що з огляду на ненадання державними органами належного обґрунтування для відхилення доводів заявників. Суд зазначив, що заявників було позбавлено адекватних процесуальних гарантій у процесі прийняття рішення щодо їхнього права на житло.

За таких обставин, суд вважає, що саме відповідач - Одеське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства Оборони України наділений правом з приватизації квартири позивача , а тому позивач правомірно звернувся з вимогою до відповідача про вжиття заходів щодо приватизації квартири. Невжиття відповідачем заходів щодо приватизації квартири порушує прав позивача, а тому позовні вимоги є обґрунтованими.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що порушене право підлягає захисту шляхом зобов`язання Одеське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України, як органу приватизації, повторно розглянути в місячний термін заяву ОСОБА_1 (вхід. № 3725 від 11.11.2022) про приватизацію квартири АДРЕСА_1 та прийняти вмотивоване рішення щодо приватизації вказаної квартири з урахуванням висновків суду.

Вимоги про зобов`язання відповідача здійснити приватизацію та передати у власність позивачу квартиру є передчасною, оскільки заява позивача не була розглянута відповідачем по суті, не перевірено наявність інших повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі, за якими зберігається право на житло, не уточнені необхідні дані залежно від складу сім`ї і розміру загальної площі квартири, тощо. Відповідно до завдань адміністративного судочинства, визначених статтею 2 КАС України, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею; завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади; принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності; перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі адміністративного судочинства; адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністратвиного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 .

Зобов`язати Одеське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України ( ) , як орган приватизації, повторно розглянути в місячний термін заяву ОСОБА_1 (вхід № 3725 від 11.11.2022) про приватизацію квартири АДРЕСА_1 та прийняти вмотивоване рішення щодо приватизації вказаної квартири з урахуванням висновків суду та у відповідності до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою КМУ від 03.08.2006 № 1081, Інструкціїз організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердж. наказом Міністерства оборони України 31.07.2018 №380.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України () на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В. Хом`якова