Справа № 159/2240/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2023-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 159/2240/23 пров. № А/857/10515/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання: Пославському Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 червня 2023 року (суддя Чалий А.В. ухвалене в м. Ковелі) у справі № 159/2240/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області, Поліцейського роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП капітана поліції Давидюка Олександра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

01.05.2023 ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області, Поліцейського роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП капітана поліції Давидюка Олександра Олександровича, та просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 741613 від 23.04.2023, винесену поліцейським роти з обслуговування м. Ковель, УПП у Волинській області ДПП капітаном поліції Давидюком О.О. про накладення на позивачку адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн, як незаконну, а провадження у справі закрити.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 червня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач- ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та з наведених у ній підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняте нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що відповідно до ч. З ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Зазначає, що капітаном поліції ОСОБА_2 не було пред`явлено їй таку інформацію, що свідчила б про попущення нею Правил дорожнього руху , не пред`явлено докази фото - чи відео фіксації такого порушення на момент зупинки та при винесенні постанови . Звідси випливає, що у відповідачів відсутні належні та допустимі докази того, що позивачем було порушено вимоги ПДР, чи були інші підстави для зупинки транспортного засобу, що в подальшому стало підставою для перевірки документів позивача та притягнення його до адміністративної відповідальності відповідно за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги такі приписи закону , не надано оцінку правомірності зупинки транспортного засобу AUDI А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 поліцейським Давидюком О.О. Вважає, що якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою ПДР, вимоги пред`явлення водієм документів є неправомірними. Зазначає, що причини зупинки автомобіля патрульною поліцією взагалі різняться, не обґрунтовані належними доказами, оскільки в самій Постанові зазначено « Зупинку було здійснено на підставі ПКМУ № 1456 від 29грудня 2021р « після її неодноразових вимог вказати причину зупинки автомобіля.

Апелянт у клопотанні яке надійшло на електронну адресу суду 07.09.2023 просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Відповідачі будучи повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились та явки представника в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом першої інстанції вірно встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23.04.2023 поліцейським роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП капітаном поліції Давидюком О.О. було винесено постанову серії БАБ № 741613 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

ОСОБА_1 не погодившись з даною постановою про притягнення її до адміністративної відповідальності звернулася в суд з даним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Як передбачено п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до статті 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з пункту 8 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання

Як передбачено пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 1.3.Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Як передбачено пунктом 2.1ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4ПДРУкраїни на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1ПДРУкраїни.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року N 3353-XII, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України "Про дорожній рух").

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1ПДРУкраїни документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що з аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Пунктом 1статті 247 КУпАП передбачено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Слід зазначити, що відповідачем на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення було надано до матеріалів справи відеозапис на якому зафіксовано процес розгляду відповідачем справи про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 126 КУпАП, та складання відповідної постанови серії БАБ №741613, яку і оскаржує позивачка.

З даного відеозапису вбачається, що 23.04.2023 на місці зупинки транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_1 , інспектор поліції звернувся до останньої з вимогою пред`явити посвідчення водія на право користування транспортним засобом та позивачкою вказану вимогу виконано не було, оскільки в ОСОБА_1 , на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, посвідчення водія не мала.

Відсутність у ОСОБА_1 права керування транспортним засобом, на момент винесення постанови БАБ № 741613 про притягнення останньої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 126 КУпАП, підтверджується доданою до матеріалів справи копії посвідчення водія НОМЕР_2 , дата видачі 16.05.2023.

Щодо посилань апелянта, що поліцейський не повідомив їй причину зупинки транспортного засобу, не вказав, яке правопорушення вона вчинила, отже, зупинка її транспортного засобу була незаконною то слід зазначити, що такі доводи позивачки не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки посвідчення водія.

Враховуючи наведене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що при винесенні постанови серії БАБ № 741613 від 23.04.2023, поліцейським дотримано вимоги статті 283 КУпАП: у фабулі оскаржуваної постанови викладено опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначено нормативно-правовий акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення, тому відповідач при винесенні постанови відносно позивачки, діяв у межах чинного законодавства України та у спосіб визначений законом.

Враховуючи все викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 червня 2023 року у справі №159/2240/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 13.09.2023