Справа № 380/12630/20
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/12630/20 пров. № А/857/12828/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Довгополова О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року з питань встановлення судового контролю у справі № 380/12630/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (ухвала суду першої інстанції прийнята суддею Кравців О.Р. в м. Львові Львівської області 26.06.2023 в порядку письмового провадження), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС у Дніпропетровській області, контролюючий орган, податковий орган, відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року у даній справі позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 20.02.2020 №Ф-274207-55-У.

Позивач звернулася до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, його оскаржила позивач, яка вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року з питань встановлення судового контролю скасувати і ухвалити нове рішення, яким заяву про встановлення судового контролю задовольнити повністю.

У доводах апеляційної скарги посилається на те, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року у даній справі залишається не виконаним, оскільки згідно відображення в інтегрованій картці позивача відомостей про наявність боргу свідчить про невідповідність таких даних фактичним обставинам та первинним документам, оскільки податкова вимога визнана протиправною та скасована.

ГУ ДПС у Дніпропетровській області правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалося.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що мотиви заявника не пов`язані з метою встановлення судового контролю в контексті приписів ст. 382 КАС України. Ба більше, внесення змін до інтегрованої картки платника податків позивача не було предметом розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За змістом частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 382 КАС України передбачений судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Відповідно до ч.1 та 2 вказаної статті суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу викладених норм убачається, що судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

Така позиція суду узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними ухвалах від 16.09.2020 та від 12.01.2022 у справі №826/9960/15 (№11-1403апп18).

Суд зауважує, що судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Водночас, крім зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України), КАС України передбачає ще один вид судового контролю за виконанням судового рішення шляхом визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Так, ч.1 ст.383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Наведені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Однак, підстави їх застосування є різними, а саме: невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача (ст.382 КАС України); обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з виконанням (неналежним виконанням) судового рішення у справі (ст.383 КАС України).

Таким чином, спосіб судового контролю, передбачений статтею 382 КАС України, спрямований на забезпечення виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, яке залишається не виконаним.

При цьому, аби застосувати вказаний спосіб судового контролю, суд повинен мати обґрунтовані сумніви у виконанні суб`єктом владних повноважень свого конституційного обов`язку - виконання судового рішення.

Зі змісту прохальної частини заяви про встановлення судового контролю судом встановлено, що позивач просить встановити відповідачу строк для подачі звіту про виконання рішення суду, що передбачено ст.382 КАС України.

З матеріалів справи встановлено, що резолютивною частиною рішення суду від 02 квітня 2021 року було скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 20.02.2020 №Ф-274207-55-У.

Апелянт зазначає, що інформацію щодо боргу позивача, а саме щодо скасованої вимоги, не видалено з інтегрованої картки платника. Крім того, після скасування податкової вимоги відповідач повторно звертався з заявою про примусове стягнення до органів виконавчої служби щодо цієї ж скасованої вимоги, що підтверджується заявою контролюючого органу від 31.10.2022 та постановою про відкриття виконавчого провадження державного виконавця Царичанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Журавель Т.В. від 09.11.2022 ВП №70284218, що грубо порушує права позивача та свідчить про неналежне виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Однак, як зазначалось вище, скасована вимога про сплату боргу від 20.02.2020 №Ф-274207-55-У. Зі змісту доданої до матеріалів справи апелянтом постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.11.2022 ВП №70284218 встановлено, що така винесена на підставі вимоги про сплату боргу від 01.09.2022 №Ф-274207-55-У.

Відомостей щодо скасування вимоги про сплату боргу від 01.09.2022 №Ф-274207-55-У апеляційному суду не надано.

В апеляційній скарзі заявник покликається на те, що скасована вимога про сплату боргу, вимога про сплату боргу від 01.09.2022 та інформація в ІКП містить одну і ту ж суму 31751,62 грн., відповідно це одна таж сума, що і є скасованою.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 оскаржувалась виключно вимога про сплату боргу, у резолютивній частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року у даній справі оспорювана сума відсутня.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що оспорювана сума 31751,62 грн. не була предметом судового розгляду, відповідно встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача щодо внесення змін до ІКП не підлягає задоволенню, оскільки встановити внаслідок чого з`явилась дана сума в ІКП на даний момент неможливо.

Крім того, зобов`язання відповідача щодо внесення змін до ІКП є окремою самостійною вимогою яка теж не була предметом судового розгляду.

Щодо покликання апелянта на постанову Верховного Суду від 25.03.2020 у справі №826/9288/18, колегія суддів зазначає, що в зазначеній справі інший предмет позову, а також встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами відсутність податкового боргу у позивача, що також встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Однак, в даній розглядуваній справі відсутність податкового боргу у позивача станом на день звернення апелянта встановити не можливо.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року з питань встановлення судового контролю у справі № 380/12630/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді О. М. Довгополов
В. Я. Качмар