Справа № 580/5938/23
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2023-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року справа № 580/5938/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Уманського міськрайонного суду Черкаської області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо ненадання відповіді по суті на інформаційний запит позивача від 05.07.2023;

- зобов`язати відповідача надати відповідь на інформаційний запит позивача від 05.07.2023 з урахуванням висновків суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що 05 липня 2023 року звернулась до відповідача із інформаційним запитом щодо надання повної інформації про прізвища, ім`я та по-батькові суддів Уманського міськрайонного суду Черкаської області, які приймали рішення щодо усиновлення іноземними громадянами дітей з Уманського дитячого будинку для дітей дошкільного віку змішаного компенсуючого типу та надання повної інформації щодо кількості ухвалених рішень. Відповіддю від 10.07.2023 відповідач відмовив у наданні інформації з посиланням на таємницю усиновлення. Позивач вважає, що відповідач відмовляючи у наданні відповіді на запит, порушив її законні права та інтереси.

Ухвалою від 17.07.2023 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Довідками Черкаського окружного адміністративного суду, які містяться в матеріалах справи, підтверджено отримання відповідачем в електронному вигляді адміністративного позову 12 липня 2023 року та копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження від 17.07.2023 19 липня 2023 року.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

05.07.2023 позивач звернулася до відповідача з інформаційними запитом, в якому просила надати повну інформацію щодо прізвища, ім`я та по-батькові суддів Уманського міськрайонного суду Черкаської області, які приймали рішення щодо усиновлення іноземними громадянами дітей з Уманського дитячого будинку для дітей дошкільного віку змішаного компенсуючого типу та надати повну інформацію щодо кількості ухвалених рішень.

Відповідач листом від 10.07.2023 вих. № 01.2/33/23 надав відповідь на інформаційний запит позивача від 05.07.2023, в якому зазначив, що справи щодо усиновлення іноземними громадянами дітей з Уманського дитячого будинку для дітей дошкільного віку змішаного компенсуючого типу, з метою забезпечення таємниці усиновлення, підлягають розгляду судом в закритому судовому засіданні. У Вас відсутні будь-які законні підстави на отримання запитуваної інформації, так як запитувана інформація захищена Законом та відомості про усиновлення можуть бути видані судом лише за згодою усиновлювача, або на обгрунтовану вимогу правоохоронних органів чи суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Уманський міськрайонний суд Черкаської області, як правонаступник Уманського міського суду, не має повноважень про надання запитуваної Вами інформації, оскільки інформація про судові справи, склад суду, учасників судового розгляду справи про усиновлення, в тому числі щодо усиновлення іноземними громадянами дітей з Уманського дитячого будинку для дітей дошкільного віку змішаного компенсуючого типу, є закритою та відноситься до таємниці усиновлення.

Вважаючи, що відповідач не надав відповіді по суті запиту, позивач за захистом своїх прав звернулася до суду із зазначеним вище позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до приписів статті 40 Конституції України держава гарантує, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно із ст. 5 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-XII (далі - Закону № 2657-XII) кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Статтею 10 Закону № 2657-XII визначено, що за змістом інформація поділяється на такі види: інформація про фізичну особу; інформація довідково-енциклопедичного характеру; інформація про стан довкілля (екологічна інформація); інформація про товар (роботу, послугу); науково-технічна інформація; податкова інформація; правова інформація; статистична інформація; соціологічна інформація; інші види інформації.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, інформації, що становить суспільний інтерес, визначено Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VІ (далі - Закон № 2939-VІ).

Статтею 1 Закону № 2939-VІ визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону № 2939-VІ встановлено, що доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону № 2939-VІ інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація.

За змістом частин 1, 2 статті 22 Закону № 2939-VІ розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини 2 статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідно до положень статті 13 Закону № 2939-VІ розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання. Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

З метою спрощення процедури оформлення письмових запитів на інформацію особа може подавати запит шляхом заповнення відповідних форм запитів на інформацію, які можна отримати в розпорядника інформації та на офіційному веб-сайті відповідного розпорядника. Зазначені форми мають містити стислу інструкцію щодо процедури подання запиту на інформацію, її отримання тощо.

Частиною 1 статті 20 Закону № 2939-VІ визначено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Нормами статті 23 Закону № 2939-VІ встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд встановив, що зі змісту запиту позивача на отримання публічної інформації від 05.07.2023 вбачається, що позивач просила надати інформацію щодо прізвищ, імен та по-батькові суддів Уманського міськрайонного суду Черкаської області, які приймали рішення щодо усиновлення іноземними громадянами дітей з Уманського дитячого будинку для дітей дошкільного віку змішаного компенсуючого типу та щодо кількості ухвалених рішень.

Відповідач листом від 10.07.2023 № 01.2/33/23 повідомив позивачу про те, що у запитувача відсутні будь-які законні підстави на отримання запитуваної інформації, так як така інформація захищена Законом та відомості про усиновлення можуть бути видані судом лише за згодою усиновлювача, або на обгрунтовану вимогу правоохоронних органів чи суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням.

Щодо тверджень відповідача про те, що запитуванна інформація містить таємницю усиновлення, суд зазначає наступне.

Статтею 32 Конституції України визначено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

У відповідності до ст. 226 Сімейного кодексу України, особа має право: на таємницю перебування на обліку тих, хто бажає усиновити дитину; пошуку дитини для усиновлення; подання заяви про усиновлення та її розгляду; рішення суду про усиновлення.

Дитина, яка усиновлена, має право на таємницю, в тому числі і від неї самої, факту її усиновлення.

Особа, яка була усиновлена, має право після досягнення нею чотирнадцяти років на одержання інформації щодо свого усиновлення.

Забезпечення таємниці усиновлення, гарантовано нормативно-правовими актами України, в тому числі ст. 228 Сімейного кодексу України, згідно якої:

Особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним.

Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням.

Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 СК України.

Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом.

Статтею 313 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справу про усиновлення дитини за обов`язковою участю заявника, органу опіки та піклування або уповноваженого органу виконавчої влади, а також дитини, якщо вона за віком і станом здоров`я усвідомлює факт усиновлення, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати.

Суд розглядає справу про усиновлення повнолітньої особи з обов`язковою участю заявника (заявників), усиновлюваної особи, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати.

Для забезпечення таємниці усиновлення у випадках, встановлених Сімейним кодексом України, суд розглядає справу в закритому судовому засіданні.

Суд перевіряє законність підстав для усиновлення, в тому числі наявність згоди усиновлюваної дитини, якщо така згода є необхідною, або наявність згоди усиновлюваної повнолітньої особи.

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що інформація про усиновлення дитини є таємною, відповідно до норм Сімейного кодексу України, та розголошенню не підлягає, проте, позивач у інформаційному запиті не запитувала інформацію щодо змісту таких рішень суду, інформації про усиновлених дітей та їх усиновлювачів.

Враховуючи, те, що позивач не просила надати їй інформацію щодо змісту рішень суду, інформації про усиновлених дітей та їх усиновлювачів, а просила надати інформацію про прізвища, ім`я та по-батькові суддів, які є публічними особами та кількість ухвалених рішень, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо ненадання відповіді по суті на інформаційний запит позивача від 05.07.2023.

За правилами ч. 2 ст. 22 Закону № 2939-VI відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Частиною 3 ст. 22 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Досліджуючи надану відповідачем відповідь на запит про інформацію, суд зазначає, що останній не надав належних доказів наявності підстав для відмови у наданні інформації на відповідний запит, передбачених положеннями частини першої ст. 22 Закону № 2939-VI.

Згідно статті 10-1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація у формі відкритих даних - це публічна інформація у форматі, що дозволяє її автоматизоване оброблення електронними засобами, вільний та безоплатний доступ до неї, а також її подальше використання. Розпорядники інформації зобов`язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах.

Публічна інформація у формі відкритих даних є дозволеною для її подальшого вільного використання та поширення. Будь-яка особа може вільно копіювати, публікувати, поширювати, використовувати, у тому числі в комерційних цілях, у поєднанні з іншою інформацією або шляхом включення до складу власного продукту, публічну інформацію у формі відкритих даних з обов`язковим посиланням на джерело отримання такої інформації.

Публічна інформація, що містить персональні дані фізичної особи, оприлюднюється та надається на запит у формі відкритих даних у разі додержання однієї з таких умов: 1) персональні дані знеособлені та захищені відповідно до Закону України "Про захист персональних даних"; 2) фізичні особи (суб`єкти даних), персональні дані яких містяться в інформації у формі відкритих даних, надали свою згоду на поширення таких даних відповідно до Закону України "Про захист персональних даних"; 3) надання чи оприлюднення такої інформації передбачено законом; 4) обмеження доступу до такої інформації (віднесення її до інформації з обмеженим доступом) заборонено законом.

Інформація про усиновлення дітей є таємною, але позивач у інформаційному запиті не запитувала інформацію щодо змісту таких рішень суду, інформації про усиновлених дітей та їх усиновлювачів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач листом від 10.07.2023 № 01.2/33/23 неправомірно відмовив позивачу у наданні запитуваної інформації.

Таким чином, відповідач проявив бездіяльність не надавши інформації на вищевказаний запит позивача.

На переконання суду, відповідач, згідно з його компетенцією, зобов`язаний володіти інформацією про те, які судді (ПІБ) Уманського міського суду приймали рішення про усиновлення іноземними громадянами дітей з Уманьского дитячого будинку для дітей дошкільного віку змішаного компенсуючого типу та кількість ухвалених рішень.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що такі дії відповідача є порушенням права на отримання повної інформації на запит, реалізація якого визначена ч. 2 ст. 34 Конституції України та Законом № 2939-VI, а тому є підставою для визнання протиправними дій відповідача щодо ненадання відповіді по суті запиту позивача від 05.07.2023.

Тому, для повного відновлення порушеного права позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача надати позивачу відповідь на інформаційний запит від 05.07.2023.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір" та не надала доказів понесення інших судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Уманського міськрайонного суду Черкаської області щодо ненадання відповіді по суті на інформаційний запит ОСОБА_1 від 05.07.2023.

Зобов`язати Уманський міськрайонний суд Черкаської області (вул. Кизила Андрія 18, м. Умань, Черкаська область, 20301, ) надати відповідь на інформаційний запит ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 05.07.2023, з урахуванням висновків суду.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ