Справа № 200/3947/23
Суддя: Духневич О.С.
Дата ухвалення: 2023-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2023 року Справа№200/3947/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Духневича О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою керівника Слов`янської окружної прокуратури Донецької області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Центральна, 3 «в»; ) до відповідача-1: Лиманської міської ради (адреса: 84406, Донецька область, м. Лиман, вул. Незалежності, буд.46; ), відповідача-2: Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області (адреса: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, бульв. Машинобудівників, 37; ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2023 року (15 липня 2023 року направлено засобами поштового зв`язку) до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява керівника Слов`янської окружної прокуратури Донецької області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Лиманської міської ради Донецької області (, місцезнаходження: 84406, Донецька область, м. Лиман, вул. Незалежності, буд. 46) та Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області (, місцезнаходження:84313, Донецька область, м. Краматорськ, бульв. Машинобудівників, буд. 37) щодо невжиття заходів з державної реєстрації права комунальної власності Лиманської міської територіальної громади на будівлю сільського клубу с. Лозове, розташовану за адресою: Донецька область, Лиманський район (на тепершіній час - Краматорський), с. Лозове, вулиця Радянська (на теперішній час Шкільна), буд. 42 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 37041871);

- зобов`язати Лиманську військову адміністрацію Краматорського району Донецької області (, місцезнаходження: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, бульв. Машинобудівників, буд. 37) вжити заходи щодо державної реєстрації права комунальної власності Лиманської міської територіальної громади на будівлю сільського клубу с. Лозове, розташовану за адресою: Донецька область, Лиманський район (на теперішній час Шкільна), буд. 42 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 37041871).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в результаті реформи децентралізації право власності на нерухоме майно - будівлю клубу с. Лозове по вул. Шкільній фактично набула Лиманська міська рада. Втім, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано за Рубцівською сільською радою. Таким чином, за наявності підстав і відповідних повноважень, відповідачами, як органами місцевого самоврядування, що здійснюють від імені та в інтересах Лиманської міської територіальної громади відповідні повноваження у сфері розпорядження комунальною власністю, упродовж 2016-2023 років заходи щодо оформлення і державної реєстрації права власності на будівлю сільського клубу с. Лозове не вживалися. При цьому, безпідставне зволікання з державною реєстрацією права власності Лиманської міської територіальної громади на будівлю сільського клубу може призвести до нецільового використання останньої або вибуття її з власності громади, що є порушенням інтересів держави.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2023 року, зазначена вище справа була розподілена та передана судді Духневичу О.С.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26.07.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Донецьким окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.

Копія ухвали від 26.07.2023 року отримана представником позивача в системі «Електронний суд» - 27.07.2023 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Адміністративний позов та копія ухвали від 26.07.2023 року отримані відповідачем-1 в системі «Електронний суд» - 21.07.2023 року та 27.07.2023 року відповідно, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Адміністративний позов та копія ухвали від 26.07.2023 року отримані відповідачем-2 в системі «Електронний суд» - 21.07.2023 року та 27.07.2023 року відповідно, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

25.08.2023 року відповідачем -1 Лиманською міською радою подано відзив на позовну заяву, згідно якого вказує про відсутність підстав для звернення прокурора до суду з даним позовом, оскільки він не є належним позивачем по справі та компетентним органом, який має здійснювати захист держави у даному спорі. На думку відповідача-1, з адміністративним позовом звертатися до суду в інтересах держави мав би орган державного фінансового контролю. Так, 21.12.2017 р. представником відділу контролю в органах влади, оборони, правоохоронних органах та за місцевими бюджетами Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області було проведено Державний фінансовий аудит з дослідження ефективності виконання бюджету Лиманської об`єднаної територіальної громади за 2014-2016 роки та 9 місяців 2017 року, за результатами якого порушень в частині проведення державної реєстрації об`єктів прав комунальної власності не встановлено. Відповідно до результатів звіту про технічний стан за результатами обстеження будівлі клубу за адресою: вул. Радянська, 42 (на теперішній час вулиця Шкільна,42) в с. Лозове, Донецької області, виготовленим ТОВ «Альянспроектбуд» встановлено, що будівля клубу була збудована у 1859 році, тобто дерев`яна будівля «віком» 154 роки, станом на 2019 рік, перебувала у аварійному стані. Відновлення будівельних конструкцій та інженерних мереж будівлі клубу є економічно недоцільним. Відповідно до інвентарної картки № 913 Краснолиманської міської ради будівлю клубу с. Лозове, вул. Радянська, буд.42, 1859 року введення в експлуатацію, оприбутковано 31.12.2015 року (бухгалтерський запис №17), первинною вартістю 69860 грн. зі зносом 69860 грн. з останнім роком нарахування зносу 2009 рік. Економічна доцільність капітального ремонту основних засобів визначається порівнюванням витрат на капітальний ремонт об`єкта з вартістю аналогічного нового устаткування. Якщо вартість капітального ремонту цього об`єкта перевищує вартість аналогічного нового устаткування, то такий ремонт робити недоцільно. Крім того, відповідно до постанови КМУ від 6 березня 2022 р. № 209 про «Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану» встановлено, що протягом дії воєнного стану: припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в межах адміністративно-територіальних одиниць, що належать до територій активних бойових дій або тимчасово окупованих Російською Федерацією територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій або тимчасової окупації. Згідно з наказом Мінреінтеграції від 15.05.2023 р.№143 внесено зміни до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, Лиманська міської територіальної громада (UA0031497) включена до переліку територій, на яких ведуться активні бойові дії, тому на теперішній час державна реєстрація об`єкта права комунальної власності, а саме будівлі клубу, розташованого по вул. Радянській,42, с.Лозове, Краматорського району, Донецької області не можлива.

04.09.2023 року прокурором подано відповідь на відзив, згідно якого наполягає на задоволені позову із наведених у ньому обставин. Прокурор зазначає, що на думку відповідача-1, захищати інтереси держави повинні, насамперед, компетентні органи, а не прокурор. Останній не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може та бажає захищати інтереси держави (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 №912/2385/18). Отже, як зазначає відповідач-1 у відзиві, керівник Слов`янської окружної прокуратури, як позивач по справі, перед зверненням до суду, зобов`язаний був з дотриманням вимог ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» звернутися до Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області з повідомленням про представництво у суді по даній справі. Оскільки, це зроблено не було, прокурор не мав підстав для представництва. Втім слід зазначити, що п.3 ст.131-1 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

З огляду на те, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту.

Таким чином, інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 та від 28.11.2018 у справі № 914/2612/17.

Прокурор зазначає, що в адміністративному позові зазначено, що інтереси держави у даному спорі полягають у необхідності дотримання всіма суб`єктами права власності, зокрема і відповідачами, єдиного законодавчо визначеного порядку набуття та державної реєстрації речових прав на об`єкти нерухомості, закріпленого ст. 182, ч.2 ст.331, ч.4 ст.334 ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з метою забезпечення належного обліку, збереження та утримання таких об`єктів. Порушення інтересів держави полягає у допущенні відповідачами тривалої протиправної бездіяльності у сфері належного управління об`єктами права комунальної власності шляхом невжиття належних та достатніх заходів з державної реєстрації права власності Лиманської міської територіальної громади на будівлю сільського клубу с.Лозове, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (із змінами і доповненнями), що створює загрозу для зловживань під час розпорядження даним майном, може сприяти його незаконному вибуттю із права комунальної власності.

У відзиві на позовну заяву керівника Слов`янської окружної прокуратури відповідач-1 зазначив, що Управлінням Східного офісу Держаудитслужби Донецькій області був проведений Державний фінансовий аудит дослідження ефективності виконання бюджету Лиманської об`єднаної територіальної громади за 2014-2016 та 9 місяців 2017 року, результатами якого порушень в частині проведення державної реєстрації об`єктів комунальної власності встановлено не було. Дане твердження відповідача-1 не є обґрунтованим та не може бути прийняте судом до уваги, оскільки предметом позовної заяви є протиправна бездіяльність Лиманської міської ради Донецької області з 23.03.2016 по 30.08.2022 та Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області з 30.08.2022 по час звернення прокурора до суду у зв`язку з невжиттям заходів щодо державної реєстрації права комунальної власності Лиманської міської територіальної громади на будівлю сільського клубу с.Лозове. Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба), відповідно до Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю. Тобто, Держаудитслужба не є органом, уповноваженим на управління майном певної територіальної громади, і, відповідно, не наділена повноваженнями звертатися до суду з позовами про визнання протиправною бездіяльність органу місцевого самоврядування і зобов`язання його вчинити дії щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, тобто не є органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах.

Відповідач-1 у відзиві на позов зазначає, що відповідно до звіту ТОВ «Альянспроектбуд» про технічний стан за результатом обстеження будівлі клубу за адресою: АДРЕСА_1 , будівля клубу була збудована у 1859 року, у 2019 році перебувала у аварійному стані, відновлення будівельних конструкцій та інженерних мереж будівлі клубу є економічно недоцільним. Між тим, слід зазначити, що об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою. У разі об`єднання всіх територіальних громад одного району в одну об`єднану територіальну громаду все майно спільної власності територіальних громад такого району є комунальною власністю об`єднаної територіальної громади, а пов`язані з таким майном права та обов`язки належать об`єднаній територіальній громаді з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою (ст.8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад»).

Враховуючи, що за наслідками правонаступництва одні громади втрачають права на нерухоме майно, а інша громада при цьому їх набуває, то є необхідність внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, юридично не важливо чи доцільно відновлювати нерухоме майно, на яке об`єднана територіальна громада набула права власності.

У відзиві відповідачем-1 зазначено, що державна реєстрація об`єкта комунальної власності, а саме будівлі сільського клубу с.Лозове, не можлива, оскільки Лиманська міська територіальна громада включена до переліку територій, на яких ведуться активні бойові дії.

Втім слід зазначити, що відповідно до пункту 31 частини 11 статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». В подальшому воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та станом на дату подачі відповіді на відзив не скасований.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №209 «Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану», припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в межах адміністративно-територіальних одиниць, що належать до територій активних бойових дій (крім територій активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій або тимчасової окупації.

Втім, відповідно до ч.5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», на підставі рішення Міністерства юстиції України державна реєстрація права власності та інших речових прав у визначених випадках може проводитися в межах декількох адміністративно-територіальних одиниць, визначених абзацом першим цієї частини, або незалежно від місцезнаходження нерухомого майна.

З огляду на викладене, Лиманська міська військова адміністрація Краматорського району, має вжити заходи щодо державної реєстрації права комунальної власності Лиманської міської територіальної громади на будівлю сільського клубу с. Лозове, незалежно від її місцезнаходження.

06.09.2023 року від відповідача-2 Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області надійшла заява про розгляд справи без її участі. Представник відповідача-2 керуючись ст. 166 КАС України, просить розглянути справу за наявними документами у справі та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно зазначено наступне.

Відомості про об`єкт нерухомого майна:

реєстраційний номер майна: 37041871;

тип майна: будівля сільського клубу;

адреса нерухомого майна: Донецька область, Лиманський район, с. Лозове, вул. Радянська, буд. 42;

загальна площа (кв.м): 164,2;

матеріали стін: дерево;

номер запису: 19 в книзі 1-520.

Відомості про права власності:

дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 04.07.2012;

дата внесення запису: 04.07.2012;

назва: Територіальна громада села Рубці в особі Рубцівської сільської ради;

;

адреса власника: 84411, Донецька область, Краснолиманський район, с.Рубці, вул. Центральна, буд. 43;

форма власності: комунальна;

частка власності: 1/1;

підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, без номеру, від 04.07.2012, Рубцівська сільська рада.

На території Лиманської міської територіальної громади розташоване нерухоме майно - будівля клубу у с. Лозове, загальною площею 164,2 м2, право власності на яке, після проведення реформи децентралізації органів місцевого самоврядування, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за Лиманською міською територіальною громадою в особі Лиманської міської ради не зареєстровано.

Так, рішенням від 16.01.2015 року №6/37-3264 «Про дачу згоди сільським та селищним радам про прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Красний Лиман закладів освіти та культури, розташованих на території Краснолиманського району», Краснолиманська міська рада погодила прийняття у комунальну власність територіальної громади м. Красний Лиман цілісного майнового комплексу сільського клубу с. Лозове, що знаходиться на вул. Радянська, 42 (п.1.8.3 рішення).

Рішенням Краснолиманської міської ради від 23.07.2015 року № 6/44-3461 «Про добровільне об`єднання територіальних громад» відповідно до Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» Краснолиманська міська рада об`єдналась з селищами та селами Краснолиманського району в Лиманську територіальну громаду з центром у місті Красний Лиман.

Правонаступником активів та пасивів (зобов`язань) міської ради визначено Краснолиманську міську раду, утворену внаслідок добровільного об`єднання.

Між Рубцівською сільською радою і Краснолиманською міською радою 31.12.2015 року підписано акт прийняття-передачі основних засобів, згідно з яким, будівля клубу, розташована в с. Лозове по вул. Радянській, 42, передана на баланс Краснолиманської міської ради.

Рішенням Краснолиманської міської ради від 27.01.2016 року №7/5-110 «Про перейменування вулиць та провулків в населених пунктах, розташованих на території Краснолиманської міської ради, назви яких містять символіку комуністичного режиму» вул. Радянську в с. Лозове перейменовано на вул. Шкільну.

Постановою Верховної Ради України від 04.02.2016 року «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» м. Красний Лиман перейменовано в м. Лиман. Як наслідок, рішенням Краснолиманської міської ради від 25.03.2016 року №7/8-244 «Про перейменування Краснолиманської міської ради та її виконавчого комітету», Краснолиманську міську раду перейменовано у Лиманську міську раду.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичну особу - Рубцівську сільську раду () з 23.03.2016 припинено в результаті реорганізації (запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи: 2000283), її юридичною особою-правонаступником є Краснолиманська міська рада Донецької області ().

Указом Президента України від 04.07.2022 року № 469/2022 «Про утворення військових адміністрацій населених пунктів у Донецькій області» створено Лиманську міську військову адміністрацію Краматорського району Донецької області.

Згідно Постанови Верховної Ради України від 30.08.2022 року № 2542, у період дії воєнного стану в Україні та 30 днів після його припинення чи скасування начальник Лиманської міської адміністрації Краматорського району Донецької області, крім повноважень, віднесених до його компетенції Законом України «Про правовий режим воєнного стану», здійснює повноваження відповідної міської ради, її виконавчого комітету, відповідного міського голови.

Отже, з 30.08.2022 року повноваження Лиманської міської ради Донецької області, в тому числі щодо управління об`єктами нерухомості, які перебувають у комунальній власності Лиманської міської територіальної громади, здійснюються Лиманською міською військовою адміністрацією Краматорського району Донецької області.

З матеріалів справи вбачається, що Слов`янська окружна прокуратура зверталася із запитом до Лиманської міської військової адміністрації (№ 57/1-529ВИХ-23 від 26.04.2023), в якому повідомляла про наявність порушень у сфері управління об`єктами права комунальної власності, виражених у невжитті заходів щодо державної реєстрації речових прав на об`єкт нерухомого майна, та витребувала відомості про вжиті заходи з метою усунення даного порушення.

Відповідно до інформації Лиманської міської військової адміністрації від 02.05.2023 № до0872-02-2, наданої на запит прокуратури, стан будівлі клубу в с. Лозове, згідно зі звітом про технічний стан, виконаним ТОВ «Альянспроектбуд» на підставі договору з виконавчим комітетом Лиманської міської ради, є аварійним, відновлення будівельних конструкцій та інженерних мереж будівлі клубу є недоцільним. На теперішній час об`єкт не використовується, виготовлення правовстановлюючих документів також не здійснювалось у зв`язку із економічною недоцільністю.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Вирішуючи питання про наявність підстав для представництва інтересів держави прокурором у суді, суд зазначає, що згідно з пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

З урахуванням того, що поняття «інтереси держави», відповідно до Рішення Конституційного суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999, є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Така правова позиція висвітлена Верховним Судом у постановах у справі від 13.03.2018 року № 911/620/17 та від 13.11.2018 у справі № 910/2989/18.

При цьому, в основі інтересів держави, згідно даного рішення, завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. В п. 3 зазначеного судового рішення суд в загальному, не пов`язуючи вказане поняття з конкретними нормами, які підлягали тлумаченню, вказує, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

У резолютивній частині рішення Конституційного Суду України № 3-рп/99 зазначено, що прокурори та їх заступники подають до суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відтак, «інтереси держави» (як загальне поняття) являють собою комплекс прав та законних інтересів як в цілому держави України (або народу України), так і інтереси окремої територіальної громади певної місцевості (жителі певного населеного пункту або декількох населених пунктів). Інтереси держави Україна та інтереси певної територіальної громади є частинами єдиного цілого - «інтересів держави», про які зазначено в ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Державний інтерес знаходить свій вияв у підтримці такого стану суспільних відносин, який би повною мірою відповідав конституційним засадам правового регулювання та забезпечував баланс інтересів усіх членів суспільства в їх взаємовідносинах між собою та державою.

Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 806/1000/17, від 26 липня 2018 року у справі № 926/1111/15, від 19 вересня 2019 року у справі № 815/724/15, від 05 листопада 2019 року у справі № 804/4585/18, від 28 січня 2021 року у справі № 380/3398/20, від 05 жовтня 2021 року у справі № 380/2266/21, від 02 грудня 2021 року у справі № 320/10736/20 та від 23 грудня 2021 року у справі № 0440/6596/18).

Звернення прокурора до суду у контексті спірних правовідносин спрямоване на дотримання встановлених Конституцією України принципів верховенства права та законності, а також задоволення суспільної потреби у дотриманні відновлення законності у сфері майнових правовідносин. Вказане свідчить про наявність передбачених ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» підстав для представництва інтересів держави в суді.

Таким чином, наведені вище норми законів та Рішення Конституційного Суду України, надають прокуророві право звертатися до суду з позовами про захист інтересів держави, обґрунтовуючи при цьому, в чому саме полягає таке порушення.

Згідно з частиною четвертою статті 53 КАС України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 53 КАС України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

На думку суду, звертаючись до суду в інтересах держави, у позовній заяві прокурор обґрунтував, в чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту.

Так прокурор в адміністративному позові, обґрунтовуючи необхідність захисту інтересів держави шляхом звернення із цим позовом зазначив, що бездіяльність відповідачів, яка виражається у невжитті передбачених законодавством заходів щодо оформлення права власності на нерухоме майно будинок клубу, створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначеним нерухомим майном, ризики безпідставного вибуття останнього з власності територіальної громади, інтереси якої представляє Лиманська міська рада, що може призвести до негативних наслідків та порушення прав громади та, тим самим, порушує законодавчо встановлений порядок набуття й подальшої реалізації права власності і, відповідно, інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною майна територіальної громади. Звернення до суду із цим позовом спрямоване на задоволення суспільної потреби у вирішенні суспільно значимого питання законності користування комунальним майном без правовстановлюючих документів, що свідчить про наявність передбачених частиною третьою статті 23 Закону №1697-VII підстав для представництва інтересів держави в суді.

Суд також враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 16 березня 2023 року у справі №140/2916/22 щодо належного обґрунтування прокурором необхідності захисту інтересів держави в судовому порядку у подібних правовідносинах.

Верховний Суд зазначив, що позови прокурора до органу місцевого самоврядування за загальним правилом подаються з такої підстави, як відсутність суб`єкта, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. У такій категорії справ орган прокуратури повинен лише довести, що оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень завдано шкоду інтересам держави. При цьому інтереси держави, у тому числі, охоплюють інтереси мешканців територіальної громади, зокрема, у таких сферах, як благоустрій населених пунктів, розпорядження землями (майном) державної та комунальної власності.

Отже, за змістом позовної заяви у цій справі наявний як державний, так і суспільний інтерес, який полягає у необхідності дотримання встановленого Конституцією України принципу верховенства права, задоволення суспільної потреби у відновленні законності у сфері майнових правовідносин.

Посилання відповідача -1 на необхідність звернення до суду з даним позовом органу державного фінансового контролю не підтверджується жодними нормативно-правовими актами.

Згідно із частиною другою статті 23 Закону України від 14 грудня 2010 року №2778-VI «Про культуру» (далі - Закон №2778-VI) до базової мережі закладів у сфері культури місцевого рівня належать комунальні заклади культури (бібліотеки, музеї, галереї, заповідники, виставкові зали, театри, філармонії, концертні організації, мистецькі колективи, кінотеатри, кіновідеопрокатні підприємства, об`єднання, палаци і будинки культури, інші клубні заклади, студії, центри народної творчості, центри народної культури, центри культурних послуг, парки культури та відпочинку тощо), заклади освіти сфери культури (мистецькі школи, мистецькі ліцеї, фахові мистецькі коледжі, заклади вищої мистецької освіти).

Статтею 28 Закону №2778-VI передбачено, що держава сприяє забезпеченню закладів культури, закладів освіти сфери культури будівлями, спорудами, приміщеннями, збудованими за спеціальними проектами, або іншими упорядженими приміщеннями, що відповідають потребам закладу культури.

Статтею 25 Закону України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР) визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно із частиною п`ятою статті 16 Закону №280/97-ВР від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

За змістом частини першої статті 10 вказаного Закону визначено статус міських рад як органів місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

За приписами частин першої, другої, п`ятої статті 60 Закону №280/97-ВР територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Частинами першою, другою статті 327 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно із частиною першою статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до статті 329 ЦК України юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

За приписами частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України від 01 липня 2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон №1952-IV) у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону №1952-IV передбачено, що загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону №1952-IV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі.

За приписами пунктів 6, 44 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса. Для державної реєстрації права власності на закінчений будівництвом об`єкт державної або комунальної власності, будівництво якого завершено та право власності на який не зареєстровано до 1 січня 2013 р., за відсутності документа, що посвідчує набуття права державної або комунальної власності на такий об`єкт, подаються: витяг з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо такого об`єкта (у разі державної реєстрації права державної власності); документ, що підтверджує факт перебування закінченого будівництвом об`єкта у комунальній власності, виданий відповідним органом місцевого самоврядування (у разі державної реєстрації права комунальної власності); документ, що підтверджує факт відсутності перебування закінченого будівництвом об`єкта у державній власності, виданий Фондом державного майна чи його регіональним відділенням (у разі державної реєстрації права комунальної власності). Державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт проводиться за наявності відомостей про такий об`єкт в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва.

Аналіз вказаних нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку про те, що Лиманська міська рада Донецької області, як орган, уповноважений управляти комунальним майном, зобов`язана вжити заходів для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна будинок клубу в с.Лозове.

Після укладання акту приймання-передачі основних засобів від 31.12.2015 року вказаного об`єкта нерухомого майна Краснолиманська (згодом Лиманська) міська рада Донецької області, всупереч вимогам законодавства упродовж тривалого проміжку часу не вжила належних заходів, спрямованих на оформлення правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на цю будівлю, чим допущено протиправну бездіяльність.

При цьому у цій справі відсутні належні та беззаперечні докази, які б вказували на об`єктивні причини неможливості вжиття відповідачем заходів для оформлення права власності та державної реєстрації речових прав на нерухоме майно - будинок клубу у селі Лозове.

Щодо тверджень відповідача-1 про недоцільність капітального ремонту будівлі сільського клубу в с.Лозове, суд вважає за необхідне зазначити, що об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою. У разі об`єднання всіх територіальних громад одного району в одну об`єднану територіальну громаду все майно спільної власності територіальних громад такого району з комунальною власністю об`єднаної територіальної громади, а пов`язані з таким майном права та обов`язки належать об`єднаній територіальній громаді з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою (ст. 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад»).

Кожна територіальна громада має право володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися i розпоряджатися на свій розсуд i в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так i через органи місцевого самоврядування (стаття 327 Цивільного кодексу країни; абзац 14 статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

Для того, щоб об`єднана громада була законним правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися (приєдналися), необхідно пройти процедуру державної реєстрації речових прав на об`єкти нерухомого майна за відповідною об`єднаною територіальною громадою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та пx обтяжень» державній реєстрації речових прав на нерухоме майно підлягає набуття, зміни або припинення речових правна не рухоме майно.

Враховуючи, що за наслідками правонаступництва одні громади втрачають права на нерухоме майно, а інша громада при цьому пx набуває, то є необхідність внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речовихправнанерухомемайно.

Таким чином, недоцільність капітального ремонту будівлі сільського клубу в с.Лозове, на яке об`єднана територіальна громада набула права власності, не може бути підставою для не реєстрації речових прав на зазначене нерухоме майно.

Щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно в умовах воєнного стану, слід зазначити наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 року №209 «Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану», протягом дії воєнного стану припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в межах адміністративно-територіальних одиниць, що належать до територій активних бойових дій (крім територій активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) aбo тимчасово окупованих Російською Федерацією територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій або тимчасової окупації (Підпункт 1 пункту 1-2).

Разом з тим, відповідно до ч.5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та пx обтяжень», на підставі рішення Міністерства юстиції України державна реєстрація права власності та інших речових прав у визначених випадках може проводитися в межах декількох адміністративно-територіальних одиниць, визначених абзацом першим цієї частини, або незалежно від місцезнаходження нерухомого майна.

Наказом Міністерства юстиції України від 30.08.2022 року №3642/5 «Про внесення змін до наказів Міністерства юстиції України від 28 березня 2016 року №898/5 та від 25 листопада 2016 року №3359/5» визначено, що в умовах воєнного стану та протягом одного місяця з дня його припинення або скасування державна реєстрація права власності та інших речових прав нанерухоме майно, місцезнаходженням якого є Автономна Республіка Крим, Донецька, Запорізька, Луганська, Миколаївська, Харківська, Херсонська області, місто Севастополь, проводиться незалежно від місцезнаходження такого майна.

3 урахуванням наведених вище норм, Лиманська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області, мала вжити заходи щодо державної реєстрації права комунальної власності Лиманської міської територіальної громади на будівлю сільського клубу с. Лозове, незалежно від її місцезнаходження.

У своєму відзиві, відповідач-1 посилається на процедурні порушення позивачем при звернені до суду з даним позовом, які визнані судом безпідставними, про що зазначено вище. Разом з тим, по суті спору беззаперечних доводів на спростування вимог позову не вказує.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту також - Конвенція).

Так, Європейський Суд з прав людини (надалі по тексту також - Суд) у своєму рішенні по справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (від 9 грудня 1994 року №18390/91), вказав, що статтю 6 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень, детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Міра цього обов`язку може варіюватися залежно від характеру рішення. Необхідно також враховувати численність різноманітних тверджень, з якими сторона у справі може звернутися до судів, та відмінності, наявні в Договірних державах, стосовно передбачених законом положень, звичаєвих норм, правових висновків, викладення та підготовки рішень. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

В рішенні «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року) Суд також звернув увагу на те, що статтю 6 параграф 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, згідно з принципом змагальності позивач має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.

Так, прокурором доведено та підтверджено належними доказами доводи на обґрунтування своїх позовних вимог.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно із частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Як вбачається з позовної заяви позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Лиманської міської ради Донецької області та Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області щодо невжиття заходів з державної реєстрації права комунальної власності Лиманської міської територіальної громади на будівлю сільського клубу с. Лозове, розташовану за адресою: Донецька область, Лиманський район (на тепершіній час - Краматорський), с. Лозове, вулиця Радянська (на теперішній час Шкільна), буд. 42 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 37041871) та зобов`язати Лиманську військову адміністрацію Краматорського району Донецької області вжити заходи щодо державної реєстрації права комунальної власності Лиманської міської територіальної громади на будівлю сільського клубу с. Лозове, розташовану за адресою: Донецька область, Лиманський район (на теперішній час Шкільна), буд. 42 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 37041871).

Однак, визнання протиправною бездіяльності Лиманської міської ради Донецької області не є належним способом захисту порушеного права, оскільки не тягне за собою юридичних наслідків зобов`язального характеру.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридична особа - Лиманська міська рада Донецької області () не перебуває в процесі припинення.

Повноваження Лиманської міської ради Донецької області здійснюються Лиманською міською військовою адміністрацією Краматорського району Донецької області тимчасово.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати, також Лиманську міську раду Донецької області вжити заходи щодо державної реєстрації права комунальної власності Лиманської міської територіальної громади на будівлю сільського клубу с. Лозове, розташовану за адресою: Донецька область, Лиманський район (Краматорський), с. Лозове, вулиця Радянська (Шкільна), буд. 42 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 37041871).

Підсумовуючи вищенаведене, суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Лиманської міської ради Краматорського району Донецької області та Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області щодо невжиття заходів з державної реєстрації права комунальної власності Лиманської міської територіальної громади на будівлю сільського клубу с. Лозове, розташовану за адресою: Донецька область, Лиманський район (Краматорський), с. Лозове, вулиця Радянська (Шкільна), буд. 42 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 37041871), а також зобов`язати Лиманську міську раду Краматорського району Донецької області та Лиманську міську військову адміністрацію Краматорського району Донецької області вжити заходи щодо державної реєстрації права комунальної власності Лиманської міської територіальної громади на будівлю сільського клубу с. Лозове, розташовану за адресою: Донецька область, Лиманський район (Краматорський), с. Лозове, вулиця Радянська (Шкільна), буд. 42 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 37041871).

Такий спосіб захисту, на переконання суду, є достатнім для відновлення порушених прав позивача і не є втручання у дискреційні повноваження.

Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд виходить із положень ч. 2 ст. 139 КАС України, згідно яких при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки доказів понесення таких витрат суду не надано, відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 2-10, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов керівника Слов`янської окружної прокуратури Донецької області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Центральна, 3 «в»; ) до відповідача-1: Лиманської міської ради (адреса: 84406, Донецька область, м. Лиман, вул. Незалежності, буд.46; ), відповідача-2: Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області (адреса: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, бульв. Машинобудівників, 37; ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Лиманської міської ради Донецької області (, місцезнаходження: 84406, Донецька область, м. Лиман, вул. Незалежності, буд. 46) та Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області (, місцезнаходження: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, бульв. Машинобудівників, буд. 37) щодо невжиття заходів з державної реєстрації права комунальної власності Лиманської міської територіальної громади на будівлю сільського клубу с. Лозове, розташовану за адресою: Донецька область, Лиманський район (Краматорський), с. Лозове, вулиця Радянська (Шкільна), буд. 42 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 37041871).

Зобов`язати Лиманську міську раду Донецької області (, місцезнаходження: 84406, Донецька область, м. Лиман, вул. Незалежності, буд. 46) та Лиманську міську військову адміністрацію Краматорського району Донецької області (, місцезнаходження: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, бульв. Машинобудівників, буд. 37) вжити заходи щодо державної реєстрації права комунальної власності Лиманської міської територіальної громади на будівлю сільського клубу с. Лозове, розташовану за адресою: Донецька область, Лиманський район (Краматорський), с. Лозове, вулиця Радянська (Шкільна), буд. 42 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 37041871).

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя О.С. Духневич