Справа № 127/20247/23
Суддя: Воробйов В. В.
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/156/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

за участю: секретаря судового засідання Жигарової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, інспектора взводу № 1 роти ТОР УПП у Вінницькій області ДПП ст. лейтенанта поліції Слободяника Олександра Васильовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, інспектора взводу № 1 роти ТОР УПП у Вінницькій області ДПП ст. лейтенанта поліції Слободяника О.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 14.06.2023 року інспектором взводу № 1 роти ТОР УПП у Вінницькій області ДПП ст. лейтенантом поліції Слободяником О.В., відносно нього було винесено постанову серії ГАБІ №881902 про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП, а саме за появу в громадському місті в п`яному вигляді по АДРЕСА_1 о 22 год. 15 хв., чим позивач нібито ображав людську гідність та людську мораль.

Позивач вважає вказану постанову протиправною, оскільки відповідачем не надано доказів вчинення інкримінованого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП. Позивач зазначає, що працівниками поліції не було дотримано порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме поліцейським не вжито жодних дій щодо надання позивачеві можливості скористатись правовою допомогою, а про існування оспорюваної постанови позивач дізнався 28.06.2023 року при ознайомленні з матеріалами іншої адміністративної справи. Крім того, позивач зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення інспектором Слободяником О.В. в порушення ст. 280 КУпАП не вірно встановлена об`єктивна сторона даного правопорушення, якого позивач не скоював та вину не визнає.

На підставі викладеного, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ГАБІ №881902 від 14.06.2023 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Ухвалою суду від 10.07.2023 року задоволено клопотання ОСОБА_1 та поновлено строк звернення до адміністративного суду з позовом, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду, установлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву.

25.07.2023 року до суду від представника відповідача УПП ДПП НПУ у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що 14.06.2023 року інспектор взводу №1 роти ТОР УПП у Вінницькій області ДПП ст. лейтенант поліції Слободяник О.В., в складі екіпажу патрульної поліції, за викликом про порушення громадського порядку, який надійшов на службовий планшет, прибули на місце події за адресою АДРЕСА_1 , де було виявлено, що громадянин ОСОБА_1 перебував у п`яному вигляді в громадському місці, чим ображав людську гідність та мораль, за що інспектором ВП було винесено постанову серії ГАБІ №881902 від 14.06.2023 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51,00 грн. Вчинення вказаного правопорушення зафіксовано нагрудним відео реєстратором, а тому дії інспектора є правомірними та законними, а передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП стягнення накладено інспектором поліції у межах наданих йому повноважень та під час виконання службових обов`язків і у відповідності до вимог чинного законодавства України. Окрім того, відповідач звертає увагу, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі на місці вчинення правопорушення, відповідно до ст. 283 КУпАП. Також до відзиву було додано диск з відеозаписом. А тому, представник відповідача вважає, що оскаржувана постанова складена уповноваженою особою у відповідності до вимог чинного КУпАП та інспектор поліції, під час винесення постанови, діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України. Також постанова винесена на місці вчинення правопорушення, що узгоджується із ст.ст.258, 283 КУпАП. Обставини вчинення правопорушення стверджуються складеною постановою у справі про адміністративне правопорушення, зі змісту якої чітко вбачається час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності. З огляду на викладене, просив у задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити в повному обсязі.

Крім того, представник відповідача звернувся до суду із заявою про залишення даного адміністративного позову без розгляду, оскільки позивачем при зверненні з даним позовом до суду пропущено строк на оскарження постанови серії ГАБІ №881902 від 14.06.2023 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП, без поважних причин.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сілаков С.М. не з`явився, проте подав письмові пояснення з приводу неправомірності оскаржуваної постанови, яку просив скасувати та провадження у справі закрити, розгляд справи просив проводити у його відсутність.

Відповідач інспектор взводу № 1 роти ТОР УПП у Вінницькій області ДПП ст. лейтенант поліції Слободяник О.В. та представник відповідача УПП ДПП НПУ у Вінницькій області в судове засідання не з`явились та про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Тому, їх неявка не є перешкодою для розгляду справи судом по суті на підставі наявних у справі доказів.

З`ясувавши повно і всебічно всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з постанови серії ГАБІ №881902 від 14.06.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, 14.06.2023 року о 22 год. 15 хв. у м. Вінниці по вул. Архітектора Артинова, 46, знаходився в п`яному вигляді у громадському місці, а саме мав запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, чим ображав людську гідність та громадську мораль.

За вказаних обставин ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.178КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51,00 грн.

Вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ №881902 від 14.06.2023 року складена інспектором взводу № 1 роти ТОР УПП у Вінницькій області ДПП ст. лейтенантом поліції Слободяником О.В., який відповідно до вимог ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Вважаючи постанову серії ГАБІ №881902 від 14.06.2023 року протиправною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 просив її скасувати.

Визначаючись щодо заявлених вимог, суд керується наступним.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року, ухваленого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією в межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Також згідно з п. 9 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до частини першої ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 178 КУпАП передбачено, що розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль , тягне за собою попередження або накладення штрафу від одного до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у появі в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, під якою необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані). До того ж не має значення вид вжитого напою, що містив алкогольну складову, а також місце його вживання (це може бути будь-яке громадське місце, навіть те, де розпивання алкогольних напоїв не заборонено.

Отже, не можна притягувати до адміністративної відповідальності тільки за сам факт появи у п`яному вигляді у громадському місці, якщо поведінка особи при цьому є пристойною.

Окрім того, як вбачається з Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005 року № 2899-ІV, громадське місце - це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У відповідності до ч. 2 та ч. 3 ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справ (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 року у справі № 513/899/16-а.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

У разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені ст. 251 КУпАП), які відповідно до ст. 252 КУпАП повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів надалі виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові (постанова КАС ВС від 15.11.2018 року у справі №524/5536/17).

Аналогічні правові позиції викладені у постановах КАС ВС від 13.03.2020 року справа №234/6323/17, від 31.10.2019 року справа №398/3566/16-а, від 30.05.2018 року справа №337/3389/16-а.

Натомість, як установлено судом, оскаржувана постанова серії ГАБІ №881902 від 14.06.2023 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить жодних посилань на будь-які докази, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП

Окрім того, належних доказів того, що позивач перебував у громадському місці та у п`яному вигляді, матеріали справи не містять та відповідачем не доведено.

Також, представником позивача в підтвердження того, що в діях його клієнта при подіях, які відбулися 14.06.2023 року, відсутні будь-які протиправні діяння, суду надано копію постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 19.07.2023 по справ № 127/17997/23, якою адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , закрито в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а також постанову Вінницького апеляційного суду від 10.08.2023 року, справа № 127/17766/23, якою було скасовано постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 20.07.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП та провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Стосовно відеозапису, який міститься у матеріалах наданого відповідачем відзиву, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73,74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Поряд з цим, у відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах КАС ВС від 08.11.2018 року по справі № 201/12431/16-а, від 23.10.2018 року по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 року по справі № 524/5536/17.

Статтями 245-246 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Як встановлено судом шляхом огляду змісту оптичного диску, на відеозаписі не зафіксовано обставини розгляду інспектором поліції справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , а також оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення.

Окрім того, з оглянутого відеозапису не вбачається факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП,а саме появи в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль. При цьому, на відеозаписі зафіксовано події за участю ОСОБА_1 та працівників поліції щодо оформлення адміністративних матеріалів за фактом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 та ст. 185 КУпАП.

Відтак, наданий відповідачем суду відеозапис не є належним та допустимим доказом в розумінні ст. ст. 73, 74 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положення ст. 7 КАС України передбачає, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали, а також матеріали фото- чи відеозйомки вчиненого порушення.

Також обґрунтованими є доводи позивача щодо порушення порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

При цьому, у відповідності до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту скоєння позивачем самого правопорушення.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач зазначає, що працівниками поліції не було дотримано порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме поліцейським не вжито жодних дій щодо надання позивачеві можливості скористатись правовою допомогою, а про існування спірної постанови позивач дізнався 28.06.2023 року при ознайомленні з матеріалами справи.

Відтак, враховуючи, що відповідачем не спростовано дані обставини, суд дійшов висновку, що такими діями відповідач порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, та порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, а відтак в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 178 КУпАП.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ №881902 від 14.06.2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.178 КУпАП підлягає скасуванню.

Щодо заявленої вимоги представника відповідача УПП у Вінницькій області про залишення адміністративного позову без розгляду у зв`язку з пропущеним без поважних причин строком на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд звертає увагу на те, що вказане питання було вирішено при відкритті провадження у справі і судом було поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, крім іншого, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням положень ч. 1 ст.139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 178, 251, 256, 268, 280, 283-284, 287, 288, 293, 294 КУпАП, ст.ст. 2, 4, 8, 9, 11, 72-77, 159-163, 241-244, 246, 250, 255, 268, 269, 271, 272, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, інспектора взводу № 1 роти ТОР УПП у Вінницькій області ДПП ст. лейтенанта поліції Слободяника Олександра Васильовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ГАБІ №881902 від 14.06.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 178 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.178 КУпАП закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Вінницькій області 536 грн. 80 коп. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк після отримання рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідачі:

Управління патрульної поліції у Вінницькій області, вул. Ботанічна, 23, м. Вінниця, 21050.

Інспектор взводу № 1 роти ТОР УПП у Вінницькій області ДПП ст. лейтенант поліції Слободяник Олександр Васильович, вул. Ботанічна, 23, м. Вінниця, 21050.

Суддя: