Справа № 620/5584/20
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
13 вересня 2023 року Чернігів Справа № 620/5584/20
Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:
судді Баргаміної Н.М.,
при секретарі Кондратенко О.В.,
за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Маюри А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про виконання рішення суду та клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу та зобов`язання подати новий звіт про виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити судовий контроль за належним виконанням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2021 у справі № 620/5584/21, яка перейшла на стадію виконання судового рішення та на підставі якої Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повинно здійснювати виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням нараховано індексації, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" та постанови Кабінету Міністри України від 24.02.2023 № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році без обмеження максимального розміру пенсії, починаючи з 01.03.2022 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області протягом п`ятнадцяти днів подати до Чернігівського окружного адміністративного суду звіт про належне виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2021 у справі № 620/5584/21.
Свою заяву мотивує тим, що відповідач здійснює виплату пенсії з обмеженням максимального розміру без урахування нарахованої індексації.
На адресу суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про виконання судового рішення та клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу та зобов`язання подати новий звіт про виконання судового рішення.
Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.01.2021 у справі № 620/5584/20 позов ОСОБА_1 було задоволено частково, визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у виплаті нарахованої пенсії, яка викладена у листі Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 10.11.2020 за № 4238-4472/0-02/8-2500/20, у задоволенні іншої частини вимог було відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2021 по справі № 620/5584/20 рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.01.2021 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо обмеження розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, що втратили працездатність, при перерахунку ОСОБА_1 пенсії по рішенню Деснянського районного суду від 24.01.2018 у справі № 750/12728/17, починаючи з 20.12.2016 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відповідно до рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 здійснити донарахування ОСОБА_1 до пенсії, перерахованої 14.09.2020 по рішенню Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.01.2018 у справі №750/12728/17, без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, починаючи з 20.12.2016 до моменту вирішення спору судом, та прийнято в цій частині нове рішення, яким дані позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо проведення 14.09.2020 (на виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.01.2018 у справі № 750/12728/17) перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 20.12.2016 з обмеженням її максимальним розміром; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести з 20.12.2016 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмежень максимального розміру пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.01.2021 залишено без змін.

Ухвалою суду від 29.06.2023 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення було задоволено, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у строк до 28.07.2023 подати до Чернігівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.01.2021 у справі № 620/5584/20.

Згідно частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною другою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з вказаних законодавчих положень вбачається, що судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту, накладення штрафу на особу, відповідальну за виконання рішення суду.

Поряд з тим, суд зауважує, що такі заходи судового контролю підлягають до застосування у разі неподання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання рішення суду або якщо в поданому звіті причини не виконання чи неповного виконання судового рішення є неповажними.

Так, судом встановлено, що на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2021 по справі № 620/5584/20 відповідачем з 20.12.2016, з 01.03.2022, з 01.07.2022 проведено позивачу перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром (т. 2 а.с. 27, 52 та його зворот), однак під час проведення наступних перерахунків пенсії, викликаних відновленням доплати до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» в розмірі 2000,00 грн відповідач з 13.10.2022 здійснює перерахунок пенсії з обмеженням її максимального розміру (т. 2 а.с. 53-54).

Суд вважає за необхідне зазначити, що в межах розгляду даної справи предметом спору є саме обмеження максимальним розміром пенсії позивача, оскільки згідно наданих суду перерахунків пенсії, позивачу нарахування пенсії здійснюється з урахуванням передбачених доплат, підвищень, надбавок, а також індексації пенсії, проте її виплата здійснюється з обмеженням максимальним розміром на суму доплати в розмірі 2000,00 грн.

Однак суд, вкотре звертає увагу, що Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців та визнано такими, що не відповідають статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Також, Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19).

Таким чином, суд вказує, що під час проведення наступних перерахунків пенсії, викликаних зміною розмірів підвищень, індексації, надбавок до пенсії, відповідач повинен здійснювати перерахунок пенсії без обмеженням її максимального розміру.

Відповідно до статті 129, 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Отже, основним призначенням стадії виконання судового рішення є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статті 8 Конституції України принципу верховенства права.

Згідно висновків Верховного Суду, сформульованих у межах справи № 361/2109/17, за своєю правовою природою накладення судом штрафу за не виконання рішення суду є заходом процесуального примусу, передбаченого статтею 144 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою спонукання відповідних осіб до добросовісного виконання процесуальних обов`язків, зокрема, в частині накладеного судом обов`язку щодо подання звіту про виконання рішення суду, що обумовлено обов`язковістю виконання судового рішення як важливої складової права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтями 14 та 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що якщо під час судового розгляду питання про накладення штрафу буде встановлено, що посадова особа або орган, відповідальні за виконання рішення, діяли добросовісно, то саме лише невиконання судового рішення не містить складу правопорушення, за яке можлива юридична відповідальність у вигляді штрафу. Тобто, обов`язковою умовою для накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу є встановлення для такого суб`єкта владних повноважень строку на подання звіту про виконання судового рішення та в подальшому неподання такого звіту у встановлений строк або не вчинення дій, спрямованих на виконання рішення.

При цьому, під час розгляду звіту про виконання рішення суду, суд зобов`язаний надавати правову оцінку кожному доводу суб`єкта владних повноважень стосовно підстав невиконання судового рішення, та у разі відсутності доказів, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій суб`єкта владних повноважень, які б свідчили, що відповідач дійсно бажає реалізувати свій обов`язок стосовно виконання судового рішення в найкоротші строки, застосовувати відповідний штраф.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 01.02.2022 (справа № 420/177/20), переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, зокрема, у публічно-правових спорах, адміністративні суди повинні зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, щоб це не призводило до порушення основоположних засад адміністративного судочинства та щоб такі засоби не були надмірними за визначених умов та не призводили до порушення прав, гарантованих Конституцією та законами України, а також Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Це означає, що негативні наслідки недобровільного виконання судового рішення мають бути пропорційними та збалансованими, а санкції, накладені судом у зв`язку з невиконанням судового рішення, не повинні бути надмірними; при цьому мають враховуватися усі обставини, які стали причиною невиконання судового рішення, надаватися оцінка діям боржника, спрямованих на таке виконання, міру його вини тощо.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 31.10.2018 у справі № 704/1547/17 та від 23.04.2020 у справі № 560/523/19, можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

З огляду на викладене, із врахуванням часткового виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області судового рішення, яке набрало законної сили, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення нового строку для надання звіту про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2021 по справі № 620/5584/20 до 12.10.2023.

Разом з тим, зважаючи на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області було здійснено конкретні заходи, спрямовані на виконання рішення суду, а також надано до суду актуальні докази вчинення дій, спрямованих на виконання судового рішення, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для накладення на керівника пенсійного органу штрафу.

Керуючись статтями 241-242, 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу відмовити в повному обсязі.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області новий строк для надання звіту про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2021 по справі № 620/5584/20 до 12.10.2023.

Попередити Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, що у разі неподання звіту у встановлений судом строк, суд може розглянути питання про накладення штрафу (у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Н.М. Баргаміна