Справа № 345/2544/23
Суддя: Сухарник І. І.
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №345/2544/23
Провадження № 2-а/345/25/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2023 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого - судді Сухарник І.І.

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що постановою серії ЕАС № 7051129 від 25.05.2023 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400,00 грн. У постанові зазначено, що 25.05.2023 року о 12.49 год. в м.Івано-Франківськ, по вул. Галицька, 57 водій припаркував транспортний засіб у місці, де унеможливлював рух іншим транспортним засобам. В ході перевірки виявилося, що водій, керуючи транспортним засобом, не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.п.2.1а ПДР України.

Позивач вважає дану постанову незаконною і необґрунтованою, оскільки в нього наявне посвідчення водія № НОМЕР_1 , видане 25.06.2008 року 1-м МРВ м. Івано-Франківська з категоріями А, В, С, С1, тобто у нього було відкрита необхідна категорія для водіння автомобілем.

Крім того, зазначає, що обов`язковою ознакою даного правопорушення є факт керування транспортним засобом особою. Позивач зазначає, що він автомобілем не керував, а просто прибув до місця зупинки транспортного засобу після телефонного дзвінка.

У зв`язку з цим, просить скасувати постанову серії ЕАС № 7051129 від 25.05.2023 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. Також просить стягнути з відповідача судовий збір.

06.06.2023 ухвалою Калуського міськрайонного суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

26.07.2023 позивач звернувся з заявою про заміну відповідача в якій просить неналежного відповідача замінити належним: Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції.

Ухвалою суду від 26.07.2023 заяву позивача задоволено та замінено неналежного відповідача по справі належним: Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції.

Представником відповідача Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції 18.08.2023 було подано відзив на позовну заяву (а.с.37-42), в якому не погоджується з позовними вимогами у зв`язку з наступним: 25.05.2023 працівниками поліції було виявлено транспортний засіб MERSEDES-BENZ VITO 115 д.н.з. НОМЕР_2 , що був припаркований в місці, де унеможливлював проїзд інших транспортних засобів. Водія на місці не виявлено. Згодом водій прибув на місце стоянки транспортного засобу, не маючи при собі посвідчення водія. Водій пред`явив паспорт на ім`я ОСОБА_1 (позивач). Працівниками поліції за допомогою інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» встановлено відсутність в системі відомостей про отримання позивачем протягом його життя посвідчення водія. У зв`язку з цим було винесено оскаржувану постанову. Вважає, що постанова винесена з дотриманням вимог закону, тому просить відмовити в задоволенні позову. Також просить розглядати справу без участі представника відповідача.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак подав заяву, в якій просить справу розглядати без участі позивача, позовні вимоги підтримує (а.с.46).

Суд, дослідивши матеріали та з`ясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно постанови серії ЕАС № 7051129 від 25.05.2023, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400,00 грн. У постанові зазначено, що 25.05.2023 року о 12.49 год. в м.Івано-Франківськ, по вул. Галицька, 57 водій припаркував транспортний засіб MERSEDES-BENZ VITO 115 д.н.з. НОМЕР_2 у місці, де унеможливлював рух іншим транспортним засобам. В ході перевірки виявилося, що водій, керуючи транспортним засобом, не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.п.2.1а ПДР України.

Згідно посвідчення водія, яке видане ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в нього наявне право керувати транспортними засобами категорій А, В, С, С1 з 25.06.2008 року (а.с.12-14).

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що автомобіль марки MERSEDES-BENZ VITO 115 д.н.з. НОМЕР_2 є загальним легковим пасажирським із кількістю сидячих місць з місцем водія 8, повна його маса 2940 кг (а.с.11).

Згідно пункту 2.13 ПДР встановлено, що транспортні засоби належать до таких категорій:

В автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів.

Таким чином, в ОСОБА_1 з 25.06.2008 року наявне право керування таким транспортним засобом, як MERSEDES-BENZ VITO 115 д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі;

Згідно ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2 і 4 статті 126 КупАП.

Частина 2 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом .

Таким чином, судом встановлено, що постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинені правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім випадків фіксації порушень в автоматичному режимі) повноважні виносити працівники підрозділів Національної поліції.

Як зазначено в ч.1 ст.287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

За змістом п.3 ч.1 ст.288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Як зазначено в ст.293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ч.1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначено в ч.1 ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, відповідач зобов`язаний довести, що винесене ним рішення є правомірним та надати суду всі наявні в нього документи та матеріали по справі.

Позивачем доведено факт наявності у нього станом на 25.05.2023 (день вчинення порушення та складення постанови) права керування транспортним засобом MERSEDES-BENZ VITO 115 д.н.з. НОМЕР_2 , який є транспортним засобом категорії В, що підтверджено відповідними доказами.

Постанова серії ЕАС № 7051129 від 25.05.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності складена за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, а саме відсутність в особи права керування транспортним засобом.

Отже, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, а відсутність в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» відомостей про отримання позивачем протягом його життя посвідчення водія не підтверджує відсутність в ОСОБА_1 права керування транспортним засобом.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕАС № 7051129 від 25.05.2023, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400,00 грн., прийнята з порушеннями норм права, а відповідачем не доведено правомірність його винесення. Тому суд вважає за необхідне позовну заяву задовольнити та скасувати оскаржувану постанову.

Що стосується стягнення судового збору, то суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд вирішує питання про стягнення судового збору згідно ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 25, 241-246, 257-263, 293, 295 КАС України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАС № 7051129 від 25.05.2023 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції (вулиця Юності, 23, с. Микитинці, Івано-Франківська область, 76494) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, а особою, яка не була у судовому засіданні - з моменту отримання копії рішення.

Повне рішення складене 12.09.2023.

Головуючий