Справа № 580/2836/23
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року справа № 580/2836/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058;

- зобов`язати відповідача здійснити призначення та виплату пенсії за віком на загальних підставах позивачу згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058;

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058, починаючи з 13.01.2023;

- зобов`язати відповідача здійснити призначення та виплату пенсії за віком на загальних підставах позивачу згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 13.01.2023.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що з 05.11.2010 перебуває на обліку в Головному управлінню та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2. 13.01.2023 Позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону № 1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 рр. Листом від 25.01.2023 відповідач повідомив, що законодавчі підстави для перерахунку пенсії за віком відповідно до закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2019-2021 роки відсутні. Також листом від 15.03.2023 відповідач повідомив, що відповідності до ч. 2 ст. 40, ч. ч. 2, 4 ст. 42, ч. 3 ст. 45, ч. ч. 3-4 та 16 Прикінцевих положень Закону №1058 перерахунок пенсій проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якого сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії в розмірі 1,11, 1,11, 1,17 та 1,14 а саме, 3764,4 грн х 1,11 х 1,11 х 1,17 х 1,14. Застосовувати показники середньої заробітної плати в Україні, з якої були сплачені страхові внески за 2020-2022 підстав немає. Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні та виплаті пенсії позивачу за віком відповідно до Закону № 1058 на загальних підставах із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Ухвалою від 24.04.2023 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач проти позову заперечив, надавши до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачу із 05.11.2010 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до Закону № 1058, яку обчислено з урахуванням страхового стажу 42 роки 1 місяць, у тому числі робота із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 - 10 років 9 місяців, заробітної плати з 01.01.1995 до 31.12.1999 та за періоди страхового стажу з 01.07.2000 до 30.11.2010 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 1,44361).

Відповідно до Закону № 2148 з 01.10.2017 раніше призначені пенсії обчислюють із використанням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки в розмірі 3764,40 грн, який згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», від 01.04.2020 № 251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році», від 22.02.2021 № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році», від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» збільшено на коефіцієнти 1,17 (із 01.03.2019), 1,11 (із 01.05.2020), 1,11 (із 01.03.2021), 1,14 (із 01.03.2022).

При цьому, положеннями частини 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. У разі, якщо внаслідок перерахунку пенсії її розмір зменшився, пенсія виплачується у раніше встановленому розмірі.

Згідно із заявою про перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2023 перераховано пенсію з урахуванням страхового стажу, зарахованого до 30.09.2022 (по місяць, за який наявна інформація про сплату страхових внесків персоніфікованого обліку), після перерахунку страховий стаж для обчислення пенсії становить 44 роки (коефіцієнт страхового стажу - 0,44000). Для застосування показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020-2022 роки, починаючи з 13.01.2023, підстави відсутні.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

Суд встановив, що ОСОБА_1 з 05.11.2010 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Позивач звернулася до Головного управління із заявою від 13.01.2023 про перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058.

Відповідач листом від 25.01.2023 № 692-8520/П-02/8-2300/23 повідомив позивача, що її пенсію із 01.01.2023 перераховано з урахуванням страхового стажу, зарахованого до 30.09.2022 (по місяць, за який наявна інформація про сплату страхових внесків у системі персоніфікованого обліку), після перерахунку страховий стаж для обчислення пенсії становить 44 роки (коефіцієнт страхового стажу - 0,44000). Загальний розмір пенсії із 01.01.2023 становить 4 187,24 грн, зокрема, 3929,48 грн - розмір пенсії за віком, обчислений з урахуванням стажу позивача та заробітку згідно із статтею 27 Закону (3764,40 грн (середня заробітна плата в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки) х 1,17 (коефіцієнт збільшення з 01.03.2019 середньої заробітної плати в Україні, яка враховується для обчислення пенсії) х 1,11 (коефіцієнт збільшення з 01.05.2020 середньої заробітної плати (доходу) в Україні, яка враховується для обчислення пенсії) х 1,11 (коефіцієнт збільшення з 01.03.2021 середньої заробітної плати (доходу) в Україні, яка враховується для обчислення пенсії) х 1,14 (коефіцієнт збільшення з 01.03.2022 середньої заробітної плати (доходу) в Україні, яка враховується для обчислення пенсії) х 1,44361 х 0,44000 (коефіцієнт стажу)); 257,76 грн - доплата за стаж понад 20 років згідно із статтею 28 Закону (1074,00 грн (прожитковий мінімум для непрацездатних осіб на 01.01.2016) х 24 %). Тому, на думку позивача, законодавчі підстави для перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2019-2021 роки відсутні.

16.02.2023 позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058, в якій просила дорахувати стаж по даним СПОВ до заяви від 13.01.2023 та заробітку при доцільності.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься відповідь пенсійного органу на адвокатський запит від 11.03.2023 № 554-03/2023 про надання інформації про призначення пенсії ОСОБА_1 , в якому відповідач повідомив, що згідно з документами пенсійної справи позивач із 05.11.2010 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до Закону № 1058. Пенсію ОСОБА_1 обчислено із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону № 1058 враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (за 2009 рік), який становив 1650,43 гри, як передбачено статтею 40 Закону № 1058 в редакції на 05.11.2010. Інший вид пенсії ОСОБА_1 не призначався. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» з 01.10.2017 раніше призначені пенсії обчислюють із використанням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки в розмірі 3764,40 грн, який згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 від 01.04.2020 №251, від 22.02.2021 № 127, від 16.02.2022 № 118, від 24.02.2023 № 168 збільшено на коефіцієнти 1,17 (із 01.03.2019), 1,11 (із 01.05.2020), 1,11 (із 01.03.2021), 1,14 (із 01.03.2022), 1,197 (із 01.03.2023). Отже, зазначає відповідач, пенсію ОСОБА_1 обчислено із застосуванням показника середньої заробітної плати 7405,03 грн. Підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2020-2022 роки відсутні.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач за захистом своїх прав звернулася до суду із зазначеним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд врахував таке.

відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-ІV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Як встановив суд, позивач з 05.11.2010 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Відповідно до п. 1.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) (далі Порядок № 22-1), зокрема, заява про переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви (п. 1.8 Порядок № 22-1).

Разом з цим, з матеріалах справи містяться заяви позивача від 13.01.2021, від 13.01.2023 та від 16.02.2023 про перерахунок пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-ІV.

При цьому, у матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до пенсійного органу із відповідною заявою про переведення з одного виду пенсії на інший.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону №1058 та зобов`язання відповідача здійснити призначення та виплату пенсії за віком на загальних підставах позивачу згідно із зазначеним законом задоволенню не підлягають, оскільки позивач не зверталася до органу, що призначає пенсію, із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, що є необхідною та визначальною умовою для призначення пенсії за віком на загальних підставах.

Крім того, згідно із ч. 2 ст. 9 Закону № 1058-ІV за рахунок коштів накопичувальної системи пенсійного страхування, що обліковуються на накопичувальних пенсійних рахунках Накопичувального фонду або на індивідуальних пенсійних рахунках у відповідних недержавних пенсійних фондах - суб`єктах другого рівня системи пенсійного забезпечення, здійснюються такі пенсійні виплати, як довічні пенсії і одноразова виплата.

Частиною першою статті 10 Закону № 1058-ІV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону № 1058-IV з 1 січня 2018 року для осіб, які досягли віку 65 років, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною першою статті 40 Закону № 1058-IV установлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1+ Кз2+Кз3+...+Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з частиною четвертою статті 42 Закону № 1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Згідно з пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій, з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Згідно із п. 3 Порядку проведення перерахунку пенсії без додаткового звернення особи відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою Правління ПФУ від 18.05.2018 року № 10-1, перерахунок пенсії проводиться пенсіонеру, який після призначення (перерахунку) пенсії:

1) продовжував працювати та має не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію або із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії;

2) продовжував працювати і має менш як 24 місяці страхового стажу. Перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки з дня звернення за призначенням (попереднім перерахунком) пенсії.

Перерахунок проводиться з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) та із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Наведені вище норми законодавства дають підстави для висновку, що при перерахунку призначеної на підставі Закону № 1058-IV пенсії пенсіонеру, який продовжує працювати, повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Таким чином, при перерахунку пенсії за віком, яка була призначена відповідно до Закону № 1058-IV, показник середньої заробітної плати має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Як встановив суд, позивачу призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону № 1058-IV з 2010 року. Позивач подав до Головного управління зазначені вище заяви про перерахунок пенсії відповідно до п. 4 ст. 42 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2020-2022 роки, а не з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2009 рік, як передбачено статтею 40 Закону № 1058 в редакції на 05.11.2010. Тобто, позивач звернувся із проханням про застосування показника середньої заробітної плати за 2020-2022 роки при перерахунку пенсії за Законом № 1058-IV, яка вже була йому призначена, а не при її первинному призначенні. При цьому, жодного разу відповідач не застосовував показник середньої заробітної плати за 2020-2022 роки при її попередніх перерахунках.

Разом з тим, згідно із частиною четвертою статті 42 Закону №1058-IV при перерахунку пенсії пенсіонеру, який продовжує працювати та має не менш як 24 місяці страхового стажу, такий перерахунок проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія або із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Таким чином, у відповідача не було підстав для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2020-2022 роки.

Враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи у перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2020-2022 роки діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, у задоволенні яких слід відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ