Справа № 521/13917/23
Суддя: Тополева Ю. В.
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/521/139/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Бодрухіної К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до Одеської митниці про скасування постанови у справі про порушення митних правил, в якому просила скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0753/50000/23 від 01.05.2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідальності за частиною першою статті 471 МК України.

Позов обґрунтований наступними обставинами.

01.05.2023 року Одеською митницею Державної митної служби України винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0753/50000/23, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 471 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день вчинення порушення становило 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Згідно вказаної постанови, 24.04.2023 р. о 13 год. 20 хв. в зону митного контролю міжнародного пункту для автомобільного сполучення "Маяки-Удобне-"Паланка" митного посту "Білгород-Дністровський" Одеської митниці, в напрямку з Молдови в Україну, по смузі "червоний коридор" (автобусна смуга) прибув рейсовий автобус "Volkswagen Crafter", шасі № НОМЕР_1 , р. н. НОМЕР_2 , країна реєстрації Молдова, під керуванням громадянина Молдови ОСОБА_2 .

У якості пасажира в зазначеному транспортному засобі знаходилась громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час проведення митного контролю, за паспортними даними позивача спрацювала АСАУР, стосовно наявності орієнтування Одеської митниці по даній фізичній особі №7.10-20-05/206 від 16.03.2023р. щодо фактів недекларування валютних цінностей.

Відповідно до листа 04.11.2022р. вх. №21374/4 Одеською митницею отримані дані перевірок від митних органів Республіки Молдова щодо фактів при переміщенні громадянами України готівкових валютних коштів понад 10000 євро та інших цінностей при переміщенні через митний кордон України у період 24.02.2022р. по 30.05.2022р.

Проведеною перевіркою встановлено, що 07.03.2022р. о 12 год. 31 хв. позивач прослідувала з України до Молдови через пункт пропуску "Маяки-Удобне-Паланка" митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці у пішому порядку.

Формою проходження митного контролю Позивач обрала проходження через зону (коридор) спрощеного митного контролю "зелений коридор".

На думку співробітників митниці, такими діями Позивач заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари (валютні цінності) не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо переміщення через митний кордон України та такими діями засвідчила факт, що має юридичне значення.

Згідно інформації модуля "Облік валютних цінностей" АСМО "Інспектор" відомості щодо декларування позивачем валютних цінностей у митному органі України, під час перетину митного кордону 07.03.2022р., відсутні.

Проте, за інформацією митних органів Республіки Молдова від 09.09.2022р. №28/17/137/15, під час перетину кордону Республіки Молдова 07.03.2022р. напрямком на в`їзді до Молдови, позивачем задекларовано 400 000 доларів США.

Також, згідно оскаржуваної постанови, окрім недекларування валютних цінностей та проходження через "зелений коридор", Позивач не надала до митного контролю документи, передбачені п.18 постанови Правління Національного банку України №02.01.2019р. №5 "Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті".

На підставі вище викладеного, відповідач дійшов висновку, що позивач в порушення вимог статей 257, 366 МК України, "Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей", затверджених постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019р. №3 та постанови Правління Національного банку України від 02.01.2019р. №5 "Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті", вчинила дії, що мають ознаки недекларування валютних цінностей в сумі 388 661 доларів США, що перевищує дозволену законодавством України суму для їх переміщення без письмового декларування, чим вчинила порушення митних правил, передбачене ч.1 ст. 471 МК України.

Позивач та її представник категорично не згідні з постановою відповідача у справі про порушення митних правил №0753/50000/23 від 01.05.2023р., оскільки вважають її необґрунтованою та незаконною через невідповідність викладених у постанові фактичним обставинам справи, оскільки в діях позивача відсутні ознаки порушення митних правил і складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 471 МК України, в цілому, у зв`язку із чим просять скасувати постанову відповідача у справі про порушення митних правил №0753/50000/23 від 01.05.2023р.

Частиною третьою статті 197 МК України передбачено, переміщення валюти України, іноземної валюти, банківських металів через митний кордон України здійснюється з урахуванням вимог Закону України "Про валюту і валютні операції".

Частиною 1 статті 8 ЗУ "Про валюту і валютні операції" (в редакції чинній на момент перетину кордону) визначено, що транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10000 євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, представник позивача вказує, що зазначені вимоги закону позивач виконала належним чином, що підтверджується заповненою та поданою декларацією транскордонного переміщення від 07.03.2022р. про декларування 400 000 (чотириста тисяч) доларів США.

Факт отримання цієї декларації посадовими особами Одеської митниці підтверджується відміткою Одеської митниці 07.03.2022р.

Того ж дня, позивач подала декларацію № 0051674 від 07.03.2022р. до митних органів Республіки Молдова про декларування 400 000 (чотириста тисяч) доларів США.

Представника позивача вважає, що під час винесення постанови у справі про порушення митних правил №0753/50000/23 від 01.05.2023р. відповідач поверхнево і неповно дослідив істотні обставини справи, через що дійшов помилкового висновку про наявність в діях Позивача ознак порушення митних правил та складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 471 МК України, в цілому.

Сторона позивача стверджує, що доводи відповідача про обов`язок позивача подати до митного контролю документи, передбачені п.18 вищевказаної постанови Правління НБУ від 01.02.2019р. № 5 є помилковими, оскільки на цей час діяла Постанова Правління Національного Банку України «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» від 24.02.2022 № 18, відповідно до п. 21 якої: «Протягом дії воєнного стану інші нормативно-правові акти Національного банку України діють у частині, що не суперечать цій постанові».

Разом з цим, відповідно до п.142 цієї ж Постанови Правління НБУ від 24.02.2022 № 18 (у редакції діючій на дату 07.03.2022 року - дату перетину митного кордону позивачем) було визначено, що:

«Фізичні особи-резиденти здійснюють валютні операції з транскордонного переміщення валютних цінностей без урахування вимог пункту 18 розділу I Положення № 5 у частині подання підтвердних документів.».

Таким чином ОСОБА_1 та її представник вважають, що висновок відповідача у постанові 0753/50000/23 від 01.05.2023р. про обов`язок у позивача надати підтверджуючі документи походження валютних цінностей, під час перетину 07.03.2022р. митного контролю, є помилковим, оскільки, на момент перетину кордону позивачем, вимоги п.18 Положення №5 не застосовувалися в частині подання підтверджуючих документів.

В ході розгляду справи стороною позивача позов підтримано.

Сторона відповідача в ході розгляду справи заперечувала проти задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити, зважаючи на такі обставини.

Судом встановлено, що 01.05.2023р. Одеською митницею Державної митної служби України винесено постанову в справі про порушення митних правил №0753/50000/23, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 471 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день вчинення порушення становило 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Згідно вказаної постанови, 24.04.2023р. о 13 год. 20 хв. в зону митного контролю міжнародного пункту для автомобільного сполучення "Маяки-Удобне-"Паланка" митного посту "Білгород-Дністровський" Одеської митниці, в напрямку з Молдови в Україну, по смузі "червоний коридор" (автобусна смуга) прибув рейсовий автобус "Volkswagen Crafter", шасі № НОМЕР_1 , р. н. НОМЕР_2 , країна реєстрації Молдова, під керуванням громадянина Молдови ОСОБА_2 .

У якості пасажира в зазначеному транспортному засобі знаходилась громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час проведення митного контролю, за паспортними даними позивача спрацювала АСАУР, стосовно наявності орієнтування Одеської митниці по даній фізичній особі №7.10-20-05/206 від 16.03.2023р. щодо фактів недекларування валютних цінностей.

Відповідно до листа від 04.11.2022р. вх. №21374/4 Одеською митницею отримані дані перевірок від митних органів Республіки Молдова щодо фактів при переміщенні громадянами України готівкових валютних коштів понад 10000 євро та інших цінностей при переміщенні через митний кордон України у період 24.02.2022р. по 30.05.2022р.

Проведеною перевіркою встановлено, що 07.03.2022р. о 12 год. 31 хв. позивач прослідувала з України до Молдови через пункт пропуску "Маяки-Удобне-Паланка" митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці у пішому порядку.

Формою проходження митного контролю Позивач обрала проходження через зону (коридор) спрощеного митного контролю "зелений коридор".

На думку співробітників митниці, такими діями позивач заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари (валютні цінності) не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо переміщення через митний кордон України та такими діями засвідчила факт, що має юридичне значення.

Згідно інформації модуля "Облік валютних цінностей" АСМО "Інспектор" відомості щодо декларування позивачем валютних цінностей у митному органі України, під час перетину митного кордону 07.03.2022р., відсутні.

Проте, за інформацією митних органів Республіки Молдова від 09.09.2022р. №28/17/137/15, під час перетину кордону Республіки Молдова 07.03.2022р. напрямком на в`їзді до Молдови, позивачем задекларовано 400 000 доларів США.

Також, згідно оскаржуваної постанови, окрім недекларування валютних цінностей та проходження через «зелений коридор», позивач не надала до митного контролю документи, передбачені п.18 постанови Правління Національного банку України №02.01.2019р. №5 "Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті".

На підставі вище викладеного, відповідач дійшов висновку, що позивач в порушення вимог статей 257, 366 МК України, Положення «Про транскордонне переміщення валютних цінностей", затверджених постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019р. №3 та постанови Правління Національного банку України від 02.01.2019р. №5 "Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті", вчинила дії, що мають ознаки недекларування валютних цінностей в сумі 388 661 доларів США, що перевищує дозволену законодавством України суму для їх переміщення без письмового декларування, чим вчинила порушення митних правил, передбачене ч.1 ст. 471 МК України.

Правова процедура декларування валютних цінностей, що переміщуються громадянами через митний кордон України регулюється відповідними нормативно-правовими актами, зокрема: 1) Митним кодексом України; 2) Законом України "Про валюту і валютні операції"; 3) Положенням про транскордонне переміщення валютних цінностей, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України №3 від 02.01.2019р.; 4) Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму; 5) Положенням про митні декларації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 21 травня 2012р.; 6) Положенням про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті тощо.

Відповідно до частини першої статті 486 Митного кодексу України та статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням закону.

Приписами статті 487 МК України установлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до норм статті 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення повинно бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту постанови у справі про порушення митних правил №0753/50000/23 від 01.05.2023р. вбачається, що позивач вчинила правопорушення, передбачене частиною першою статті 471 МК України.

Разом з цим, положеннями статті 471 МК України (в редакції чинній на момент перетину кордону) визначено, що відповідальність настає за порушення встановлено цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковану норму переміщення через митний кордон України.

Тобто, об`єктивна сторона правопорушення за статтею 471 МК України полягає в недекларуванні валюти (національної, іноземної), що перевищує еквівалент 10000 євро, при проходженні митного контролю в зеленому коридорі, тобто в зоні спрощеного митного контролю.

Відповідно до положень статті 366 МК України (в редакції чинній на момент перетину кордону) громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" бо "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, шо переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Суд погоджується з доводами представника позивача про те, що підставою для обрання позивачем зони спрощеного митного контролю ("зеленого коридору") під час перетину кордону України слугувала ситуація, яка трапилась в країні, а саме, 07.03.2023р. (день перетину кордону позивачем) тривав другий тиждень повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, та велика кількість осіб перетинали митний кордон, тому на митницях країни застосовувались ненормовані правила перетину кордону.

Частиною третьою статті 197 МК України передбачено, переміщення валюти України, іноземної валюти, банківських металів через митний кордон України здійснюється з урахуванням вимог Закону України "Про валюту і валютні операції".

Частиною 1 статті 8 ЗУ "Про валюту і валютні операції" (в редакції чинній на момент перетину кордону) визначено, що транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10000 євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 3 статті 8 ЗУ "Про валюту і валютні операції" (в редакції чинній на момент перетину кордону) визначено, що порядок транскордонного переміщення валютних цінностей суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами визначається Національним банком України з урахуванням норм частини першої цієї статті.

Відповідно до пункту 5 "Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей" затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №3, фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро без письмового декларування митному органу.

Згідно пункту 6 вказаного Положення, фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Таким чином, фізичні особи, незалежно від статусу резидент/нерезидент, як при в`їзді, так і при виїзді з України, зобов`язані задекларувати валюту та банківські метали, які сумарно перевищують еквівалент 10000 євро.

В свою чергу, зазначені вимоги закону позивач виконала належним чином, що підтверджується заповненою та поданою декларацією транскордонного переміщення від 07.03.2022р. про декларування 400 000 (чотириста тисяч) доларів США.

Факт отримання цієї декларації посадовими особами Одеської митниці підтверджується відміткою Одеської митниці 07.03.2022р.

Того ж дня, позивач подала декларацію №0051674 від 07.03.2022р. до митних органів Республіки Молдова про декларування 400 000 доларів США.

Відповідно до статті 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 493 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюють, крім випадків, передбачених частинами другою і третьою цієї статті, посадові особи митниці, в зоні діяльності якої було вчинено або виявлено таке порушення.

Відповідно до статті 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Зі змісту оскаржуваної постанови також вбачається:

"Згідно з п.18 постанови Правління Національного банку України "Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей" від 01.02.2019р. №5 визначено, що фізичні особи-резиденти здійснюють валютні операції з транскордонного переміщення валютних цінностей шляхом їх вивезення/пересилання за межі України в загальній сумі, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10 000 євро, на підставі документів, що підтверджують:

1) зняття цією фізичною особою готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою (у разі здійснення такої операції) виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10 000 євро;

2) придбання цією особою банківських металів у банках та/або Національному банку виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10 000 євро.

Документи, що підтверджують зняття готівки з власних рахунків у банках фізичними особами-резидентами з метою її вивезення, є чинними протягом 90 календарних днів із дня зняття ними готівки з власних рахунків у банках".

Тобто, відповідач переконаний, що під час перетину митного кордону позивач була зобов`язана подати до митного контролю документи, передбачені п.18 вищевказаної постанови Правління НБУ від 01.02.2019р. № 5.

Разом із цим, слід зазначити, що станом на 07.03.2022р. діяла Постанова Правління Національного Банку України «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» від 24.02.2022 № 18, відповідно до п. 21 якої: «Протягом дії воєнного стану інші нормативно-правові акти Національного банку України діють у частині, що не суперечать цій постанові».

Відповідно до п.142 цієї ж Постанови Правління НБУ від 24.02.2022 № 18 (у редакції діючій на дату 07.03.2022 року - дату перетину митного кордону позивачем) було визначено, що: «Фізичні особи-резиденти здійснюють валютні операції з транскордонного переміщення валютних цінностей без урахування вимог пункту 18 розділу I Положення № 5 у частині подання підтвердних документів.».

Таким чином, висновок відповідача у постанові 0753/50000/23 від 01.05.2023р. про обов`язок у позивача надати підтверджуючі документи походження валютних цінностей, під час перетину 07.03.2022р. митного контролю, є помилковим, оскільки, на момент перетину кордону Позивачем, вимоги п.18 Положення №5 не застосовувалися в частині подання підтверджуючих документів.

Відповідно до статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно зі статтею 531 Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази, які б спростовували позицію позивача і підтверджували правомірність винесеної постанови відповідачем суду не надані.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача у вчиненні порушення митних правил.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 241-246, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці про скасування постанови у справі про порушення митних правил задовольнити.

Скасувати постанову Одеської митниці у справі про порушення митних правил № 0753/50000/23 від 01.05.2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідальності за частиною першою статті 471 КАС України, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В. Тополева