Справа № 280/4408/23
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року Справа № 280/4408/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі-позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування до страхового стажу періодів роботи з 29.10.1997 по 07.04.1998 на підприємстві ЗАТ «Металургпрокатмонтаж», з 26.09.2011 по 18.05.2012 на підприємстві ВАТ «ПБО «Монтажепецстрой» м.Суворов, Тульської області, російської федерації, з 24.07.2012 по 13.11.2015 на підприємстві ВАТ «Зовнішньоекономічне об`єднання «Технопромекспорг», філії Управління по будівництву 2-х енергоблоків Черепетської ГРЕС, м.Суворов, Тульської області, російської федерації та з 01.08.2017 по 31.08.2017 за цивільно - правовим договором від 03.05.2017 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Будівельник 2013»;

зобов`язати відповідача зарахувати до загального страхового стажу позивача періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 25.09.1979 та вкладишу до трудової книжки серії НОМЕР_2 , дата заповнення 03.03.2015, а саме, з 29.10.1997 по 07.04.1998 на підприємстві ЗАТ «Металургпрокатмонтаж», м.Когалим, російської федерації, з 26.09.2011 по 18.05.2012 на підприємстві Відкритому акціонерному товаристві «Проектно-будівельне об`єднання «Монтажспецстрой» м. Суворов. Тульської області, російської федерації, з 24.07.2012 по 13.11.2015 на підприємстві Відкритому акціонерному товаристві «Зовнішньоекономічне об`єднання «Технопромекспорт», філії Управління по будівництву 2-х енергоблоків Черепетської ГРЕС. м.Суворов, Тульської області, російської федерації та з 01.08.2017 по 31.08.2017 за цивільно - правовим договором № б/н від 03.05.2017 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Будівельник 2013» та здійснити перерахунок та виплату пенсії з моменту її призначення з урахуванням раніше сплачених сум.

Ухвалою суду від 26.06.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі, а розгляд адміністративної справи призначено без виклику/повідомлення сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачами протиправно та в супереч вимог чинного законодавства України відмовлено позивачу у зарахуванні до загального страхового стажу позивача періодів роботи з 29.10.1997 по 07.04.1998 на підприємстві ЗАТ «Металургпрокатмонтаж», м.Когалим, російської федерації, з 26.09.2011 по 18.05.2012 на підприємстві Відкритому акціонерному товаристві «Проектно-будівельне об`єднання «Монтажспецстрой» м. Суворов. Тульської області, російської федерації, з 24.07.2012 по 13.11.2015 на підприємстві Відкритому акціонерному товаристві «Зовнішньоекономічне об`єднання «Технопромекспорт», філії Управління по будівництву 2-х енергоблоків Черепетської ГРЕС. м.Суворов, Тульської області, російської федерації та з 01.08.2017 по 31.08.2017 за цивільно - правовим договором № б/н від 03.05.2017 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Будівельник 2013». Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ГУ ПФУ в Запорізькій області проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що ГУ ПФУ в Запорізькій області не відмовляло позивачу у зарахуванні періодів роботи до страхового стажу, а відповідно позовні вимоги є необґрунтованими. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач ГУ ПФУ в м.Києві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що позивачу не зараховано до загального страхового стажу періоди роботи: з 29.10.1997 по 07.04.1998 згідно скан-копії трудової книжки, оскільки з 23.12.2022 набрав чинності Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвеції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993», відповідно до якого зупинене у відносинах, зокрема, з російською федерацією дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України в м.Мінську 22.01.1993 і ратифікованої Законом України від 10.11.1994 №240/94-ВР та Протоколу до конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, вчиненого від імені України у м.Москві 28.03.1997 і ратифікованого Законом України від 03.03.1998 №140/98-ВР; з 26.09.2011 по 18.05.2012, з 24.07.2012 по 13.11.2015, з 01.08.2017 по 31.08.2017 відсутня сплата внесків. З урахування викладеного у відзиві на позовну заяву, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі, з огляду на наступне.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що рішенням Головного управління ПФУ в м.Києві від 06.06.2023 №77 позивачу призначено пенсію за віком відповідно.

Разом з тим, судом встановлено, що під час призначення пенсії позивачу до загального страхового стажу не було зараховано періоди роботи з 29.10.1997 по 07.04.1998 на підприємстві ЗАТ «Металургпрокатмонтаж», м.Когалим, російської федерації, з 26.09.2011 по 18.05.2012 на підприємстві Відкритому акціонерному товаристві «Проектно-будівельне об`єднання «Монтажспецстрой» м. Суворов. Тульської області, російської федерації, з 24.07.2012 по 13.11.2015 на підприємстві Відкритому акціонерному товаристві «Зовнішньоекономічне об`єднання «Технопромекспорт», філії Управління по будівництву 2-х енергоблоків Черепетської ГРЕС. м.Суворов, Тульської області, російської федерації та з 01.08.2017 по 31.08.2017 за цивільно - правовим договором № б/н від 03.05.2017 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Будівельник 2013».

Позивач, не погодившись з правомірністю відмови у зарахуванні спірних періодів до стажу, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Частиною четвертою статті 1 Закону № 1788-XII передбачено, що у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).

Відповідно до частини 2 статті 6 Угоди «Про гарантії прав громадян держав - учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» від 13 березня 1992 року, укладеною між Україною і росією, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.

Згідно із абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом рф «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Частиною 2 статті 4 Угоди «Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів» від 15 квітня 1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, рф, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Суд звертає увагу, що автентичність записів трудової книжки відповідачем не оспорюється.

Вказана трудова книжка містить усі належним чином внесені записи про роботу позивача у спірні періоди. Такі записи засвідчені чітким відтиском печатки підприємств та не містять ні виправлень/підтирань, ні інших неточностей, які б давали підстави сумніватись у їх достовірності.

Таким чином, суд не виявив достатніх підстав для відмови в зарахуванні наявного в трудовій книжці стажу роботи/служби позивача до його страхового стажу, а тому дії відповідача щодо незарахування до страхового стажу позивача спірних періодів є протиправними.

Водночас суд зазначає, що в силу пункту 2 статті 13 Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Тож, припинення участі рф в Угоді, так само, як і прийняття постанови Кабінетом Міністрів України від 29.11.2022 №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення», не є підставою для відмови в обчисленні стажу роботи позивача, адже такий стаж ним набутий до ухвалення відповідних рішень.

Крім того, суд зазначає, що надана позивачем трудова книжка не може піддаватися сумніву та позбавляти особу права на зарахування відповідних періодів до стажу з тих міркувань, що у зв`язку з військовою агресією рф припинено співробітництво з країною-агресором.

Позиція відповідача суперечить принципу верховенства права, оскільки право позивача на призначення / перерахунок пенсії не пов`язується з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин з однією з держав-учасниць Угоди.

Щодо доводів відповідача про не підтвердження сплати внесків під час роботи позивача в російській федерації, суд зазначає таке.

Позивач не повинен відповідати за ймовірне неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо обов`язкового порядку взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків та належної сплати страхових внесків, а відтак, несплата страхувальником страховим внесків (або відсутність інформації про таку сплату в системі персоніфікованого обліку) не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 17 липня 2019 року у справі №144/669/17 (провадження №К/9901/22935/18) та від 20 березня 2019 року у справі №688/947/17 (провадження №К/9901/35103/18).

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відмови позивачу у зарахуванні спірних періодів роботи до страхового стажу.

При цьому, оскільки пенсія позивачу вже призначена і позивач перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Запорізькій області, то з метою швидкого та ефективного відновлення порушених прав позивача, суд вважає за необхідне саме ГУ ПФУ в Запорізькій області провести зарахування спірних періодів роботи до страхового стажу.

В свою чергу, не підлягають задоволенню вимоги про визнання протиправними дії ГУ ПФУ в Запорізькій області, оскільки встановлено, що такі дії вчинені іншим суб`єктом владних повноважень, а саме ГУ ПФУ в м.Києві.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-Б, ), Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, буд.16, ), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 29.10.1997 по 07.04.1998 на підприємстві ЗАТ «Металургпрокатмонтаж», з 26.09.2011 по 18.05.2012 на підприємстві ВАТ «ПБО «Монтажепецстрой» м.Суворов, Тульської області, російської федерації, з 24.07.2012 по 13.11.2015 на підприємстві ВАТ «Зовнішньоекономічне об`єднання «Технопромекспорг», філії Управління по будівництву 2-х енергоблоків Черепетської ГРЕС, м.Суворов, Тульської області, російської федерації та з 01.08.2017 по 31.08.2017 за цивільно - правовим договором від 03.05.2017 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Будівельник 2013».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 25.09.1979 та вкладишу до трудової книжки серії НОМЕР_2 , дата заповнення 03.03.2015, а саме, з 29.10.1997 по 07.04.1998 на підприємстві ЗАТ «Металургпрокатмонтаж», м.Когалим, російської федерації, з 26.09.2011 по 18.05.2012 на підприємстві Відкритому акціонерному товаристві «Проектно-будівельне об`єднання «Монтажспецстрой» м. Суворов. Тульської області, російської федерації, з 24.07.2012 по 13.11.2015 на підприємстві Відкритому акціонерному товаристві «Зовнішньоекономічне об`єднання «Технопромекспорт», філії Управління по будівництву 2-х енергоблоків Черепетської ГРЕС. м.Суворов, Тульської області, російської федерації та з 01.08.2017 по 31.08.2017 за цивільно - правовим договором № б/н від 03.05.2017 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Будівельник 2013» та здійснити перерахунок та виплату пенсії з моменту її призначення з урахуванням раніше сплачених сум.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова