Справа № 420/7235/23
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 вересня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/7235/23
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

Суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Осіпов Ю.В., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області щодо не здійснення перерахунку та виплати з 01.01.2014р. по 02.08.2014р.позивачу пенсії по другій групі інвалідності, відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановивши її на рівні 8 мінімальних пенсій за віком, визначеної ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, передбаченого законодавством та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановивши її на рівні 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством. Зобов`язано відповідача провести перерахунок і виплату з 01.01.2014р. по 02.08.2014р. (з урахуванням вже виплачених сум) позивачу пенсії по другій групі інвалідності, відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановивши її на рівні 8 мінімальних пенсій за віком, визначеної ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, передбаченого законодавством та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановивши її на рівні 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством.

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням суду 1-ї інстанції, відповідач 08.09.2023р. подав апеляційну скаргу.

Перевіривши подану апеляційну скаргу, вважаю, що вона наразі не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки позивачем було пропущений встановлений строк звернення до суду зі апеляційною скаргою.

За загальним правилом строк на апеляційне оскарження встановлений у ст.295 КАС України, відповідно до якої, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За приписами ч.ч.2 та 3 ст.295 КАС України, учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч.2 ст.299 цього Кодексу.

У силу вимог п.8 ч.2 та п.4 ч.5 ст.296 КАС України, в апеляційній скарзі зазначається дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується, із наданням відповідних доказів на підтвердження цієї дати (за наявності).

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції ухвалено - 19.07.2023р. та отримано позивачем - 03.08.2023р., про що свідчить інформація з веб-сайту «Укрпошта» (трекінг відправлення: 038). Враховуючи викладене, останнім днем звернення до суду апеляційної інстанції, у межах встановленого законом процесуального строку, був день із датою - 04.09.2023 (із урахуванням вихідних днів). Натомість, апеляційна скарга була подана позивачем до суду апеляційної інстанції - 05.09.2023р., тобто, як уже зазначалося вище, із пропуском визначеного у ч.1 ст.295 КАС України строку на апеляційне оскарження.

При цьому, заява про поновлення пропущеного строку апелянтом до суду не подавалася.

Так, право на апеляційний перегляд рішення суду 1-ї інстанції кореспондується із обов`язком учасника справи дотримуватися вимог процесуального законодавства стосовно порядку, строків та умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Процесуальний строк звернення до суду, насамперед, покликаний забезпечувати принцип правової визначеності та є гарантією захисту прав сторін спору. Процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на певну процесуальну дію та без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав учасників процесу.

Недотримання ж встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Аналіз положень ст.5,13 і 293 КАС України дозволяє дійти висновку про те, що учасники справи, у разі, якщо не погоджуються із ухваленим судовим рішенням після розгляду справи у суді 1-ї інстанції, можуть скористатися правом його оскарження в апеляційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним Кодексом строк.

Відповідно до ч.5 ст.44 КАС України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом та/або судом. Отже, апелянт, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту, для чого повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

У той же час, підстави пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у тому разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та, зокрема, унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Питання наявності або відсутності підстав для визнання причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою поважними вирішується судом апеляційної інстанції на підставі фактичних обставин справи, із урахуванням наведених апелянтом обґрунтувань та наданих доказів. Доведення ж поважності причин пропуску строку звернення до суду покладається на особу, яка звертається із апеляційною скаргою, та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28.02.2019р. у справі №826/17879/17.

За правилами ч.3 ст.298 КАС України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст.295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на вказані вище законодавчі норми та враховуючи відсутність обґрунтованої заяви апелянта про поновлення строку на подання апеляційної скарги, можливість визначити поважність причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції - відсутня.

Таким чином, апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без руху як така, що подана з пропуском строку на апеляційне оскарження судового рішення. Відповідно, протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху апелянт має право подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, в якій вказати поважність причин пропуску такого строку, з підтверджуючими доказами та матеріалами.

Керуючись ст.ст.169,296,298,325 КАС України,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без руху.

Для усунення недоліків поданої апеляційної скарги надати апелянту 10-денний строк з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Осіпов Ю.В.