Справа № 160/13329/22
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Савченка А.В.
при секретарі судового засідання Крамному О.С.
представника позивача Пеклухи А.В.
розглянувши у судовому засіданні у м.Дніпрі адміністративну справу за правилами загального позовного провадження за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-
Позивач 31.08.2022 р. звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, з урахуванням уточнень, в якій просить:
- стягнути суму податкового боргу до бюджету в розмірі 50 842,18 грн. з фізичної особи ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ).
В обґрунтування позовної заяви зазначається, що відповідач має заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, який виник в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 50 842,18 грн. Станом на теперішній час означений податковий борг відповідачем не погашений та не списаний, тому позивач звернувся до суду з позовом про його стягнення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2022 р. вказана позовна заява була залишена без руху через невідповідність ст.ст.160, 161 КАС України та встановлено позивачу строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме: надати до суду всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (з доказами направлення відповідачу) відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України.
17 жовтня 2022 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом на виконання вимог ч.3 ст.171 КАС України зроблено запит до Головного управління ДМС у Дніпропетровській області щодо отримання інформації про місце проживання (реєстрації) відповідача.
17 жовтня 2022 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом на виконання вимог ч.3 ст.171 КАС України зроблено запит до Дніпровської міської ради щодо отримання інформації про місце проживання (реєстрації) відповідача.
20 жовтня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Головного управління ДМС у Дніпропетровській області надійшла відповідь на запит, у якій зазначено, що громадянин ОСОБА_1 згідно з вказаної адреси, зареєстрованим, або знятим з реєстраційного обліку не значиться.
28 жовтня 2022 року від Дніпровської міської ради надійшла відповідь на запит, у якій зазначено, що громадянин ОСОБА_1 згідно даних картотеки з питань реєстрації місця проживання осіб м.Дніпра зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 22.04.1997 р. по 14.08.2001 р.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2022 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Крім того, цією ухвалою суду витребувано у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області:
- інформацію щодо поштової адреси та засобів зв`язку з ОСОБА_1 (телефон, електронна пошта), за якими відбувались комунікації, крім зазначених в позовній заяві (за наявності).
До суду 14.11.2022 р. від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшла уточнена позовна заява, в якій заявник просить:
- стягнути суму податкового боргу до бюджету в розмірі 50 842,18 грн. з фізичної особи ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ).
Крім того, відповідач зазначив, що на виконання ухвали суду від 07.11.2022 р. повідомили, що інші данні щодо поштової адреси та засобів зв`язку з ОСОБА_1 (телефон, електронна пошта), за якими можливо здійснювати комунікацію, крім зазначених і позовній заяві, відсутні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2023 р. розгляд справи за вказаною позовною заявою вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 09.02.2023 р. о 14:30 год.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2023 р. зобов`язано відділ обліку та моніторингу інформації Головного управління ДМС у Дніпропетровській області протягом трьох днів з дня отримання даної ухвали надати інформацію про місце реєстрації ОСОБА_1 , дата, місяць, рік народження - невідомі, ідентифікаційний код НОМЕР_1 .
09 лютого 2023 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
Представник позивача в підготовче судове засідання 09.02.2023 р. не з`явився.
Наступне підготовче судове засідання призначено на 09.03.2023 р. о 15:30 год.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 р. зобов`язано відділ обліку та моніторингу інформації Головного управління ДМС у Дніпропетровській області протягом трьох днів з дня отримання даної ухвали надати інформацію про місце реєстрації ОСОБА_1 , дата, місяць, рік народження - невідомі, ідентифікаційний код НОМЕР_1 .
15 лютого 2023 року від Головного управління ДМС у Дніпропетровській області надійшов лист, в якому повідомлено, що громадянин ОСОБА_1 , зареєстрованим на території Дніпропетровської області або знятим з реєстраційного обліку не значиться.
09 березня 2023 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
Наступне підготовче судове засідання призначено на 06.04.2023 р. о 14 год. 30 хв.
Наступне підготовче судове засідання призначено на 13.04.2023 р. о 16 год. 15 хв.
13 квітня 2023 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
В підготовче судове засідання 13.04.2023 р. сторони не з`явились.
Наступне підготовче судове засідання з розгляду справи призначено на 27.04.2023 р. о 16:20 год.
В підготовче судове засідання 27.04.2023 р. сторони не з`явились.
24 травня 2023 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
В підготовче судове засідання 25.05.2023 р. сторони не з`явились.
Наступне підготовче судове засідання призначено на 22.06.2023 р. о 14:20 год.
В підготовче судове засідання 22.06.2023 р. з`явився представник позивача.
Представник відповідача в підготовче судове засідання 22.06.2023 р. не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
В судове засідання 06.07.2023 р. сторони не з`явились.
Наступне судове засідання призначено на 20.07.2023 р. о 14:40 год.
В судове засідання 20.07.2023 р. з`явився представник позивача.
Представник відповідача в судове засідання 20.07.2023 р. не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
Наступне судове засідання призначено на 03.08.2023 р. о 15:30 год.
В судове засідання 03.08.2023 р. з`явився представник позивача.
Представник відповідача в судове засідання 03.08.2023 р. не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
Ухвали суду та повістки про виклик у судові засідання направлялись ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , засобами поштового зв`язку, проте, на адресу суду поверталися конверти з поштовими відправленнями, яким на адресу відповідача надсилалися вищевказані процесуальні документи, із відміткою поштового відділення про повернення: «за закінчення встановленого строку зберігання» або «адресат відсутній за вказаною адресою».
Ухвали суду та повістки про виклик у судові засідання також направлялись ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , засобами поштового зв`язку, проте, на адресу суду поверталися конверти з поштовими відправленнями, яким на адресу відповідача надсилалися вищевказані процесуальні документи, із відміткою поштового відділення про повернення: «за закінчення встановленого строку зберігання» або «адресат відсутній за вказаною адресою».
Крім того, ухвали суду та повістки про виклик у судові засідання було опубліковано на сайті Дніпропетровського окружного адміністративного суду з метою повідомлення відповідача.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області як платник податків.
Згідно з відомостями з державного реєстру фізичних осіб-платників податків ОСОБА_1 вбачається, що податкова адреса ОСОБА_1 значиться: АДРЕСА_3 .
Отже, вказані податкові повідомлення-рішення були направлені на наявну у податкового органу податкову адресу ОСОБА_2 та повернуто відправнику з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».
Інформація щодо оскарження вищенаведених податкових повідомлень-рішень відсутня.
Наявність податкового боргу за відповідачем підтверджується витягом з інтегрованої картки платника податків за 2018-2019 р.р., розрахунком податкового боргу, долученими до матеріалів справи.
У зв`язку із несплатою до бюджету сум податкового боргу по ОСОБА_2 була сформована податкова вимога форми «Ф» №9688-53/17 від 13.11.2018 р., яку було направлено на податкову адресу ОСОБА_2 та повернуто відправнику з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Згідно з п. 16.1.4 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
У відповідності з п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Згідно з п.п.14.1.129-1 п.14.1 ст. 14 ПК України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду.
Підпунктом 266.2.1 ст. 266 Податкового кодексу України передбачено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка, а у силу положень п.п. 266.3.1 ст. 266 цього ж кодексу базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
Згідно з п.266.3 ст.266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
Відповідно до п.п.266.3.2 ст.266 Податкового кодексу України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Положеннями пп.266.1.2 п.266.1 ст.266 ПК України передбачено визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб:
а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку;
б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;
в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.
Отже, відповідно до п. п. б підпункту 266.1.2 пункту 266.1 статті 266 ПК України платником податку на зазначене майно повинна бути одна з осіб-співвласників, визначена за їх згодою (позивач або його чоловік), про що повідомляється контролюючий орган. Одночасно з цим, відсутність такої згоди між співвласниками не може бути обставиною, яка звільняє від виконання обов`язку зі сплати податку.
Згідно з ч.4 ст.182 ЦК України порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість встановлюється законом.
Відповідно до ст. 2, 4 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державній реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно.
Підпунктом 266.7.3 п. 266.7 ст.266 Податкового кодексу встановлено, що платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем проживання (реєстрації) для проведення звірки даних щодо об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.
Крім того, матеріали справи не містять доказів оскарження відповідачем податкових повідомлень-рішень, які направлялись відповідачу.
Відповідно до пп. 14.1.175 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України).
У зв`язку з несплатою узгодженої суми грошового зобов`язання та з метою вжиття заходів щодо її погашення, Головним управління ДПС у Дніпропетровській області на адресу ОСОБА_1 сформовано та направлено платнику податків податкову вимогу форми «Ф» №9688-53/17 від 13.11.2018 р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення та яку було повернуто на адресу контролюючого органу з причини закінчення строку зберігання, що підтверджується матеріалами справи.
При цьому добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.
Така позиція висловлена у постанові Верховного Суду 20.03.2020 р. у справі №804/1318/18.
Згідно з п.42.2 ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
Відповідно до п.42.3 ст.42 Податкового кодексу України якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.
Абзац перший пункту 45.1 ст.45 Податкового кодексу України містить вимогу про те, що платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.
Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі (абз.2 п.45.1 ст.45 ПК).
Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси (абз.3 п.45.1 ст.45 ПК).
Відповідно до відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податків, податкова адреса ОСОБА_1 значиться: АДРЕСА_3 .
Саме цими відомостями про податкову адресу платника податків керувався податковий орган на час направлення кореспонденції платнику податків.
При цьому, відповідно до п.70.7 ст.70 Податкового кодексу України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь які докази надання відповідачем відомостей, а саме: заява про зміну даних, які вносяться до облікової картки, зокрема про зміну місця проживання.
В зв`язку із вищенаведеним, суд дійшов висновку, що позивач не виконав встановлений пунктом 70.7 статті70 Податкового кодексу України обов`язок та не подав контролюючому органу відомості про зміну адреси свого місця проживання.
Таким чином, позивач надсилав відповідачу вищевказані повідомлення-рішення за відомою податковою адресою платника податків.
З матеріалів справи вбачається, що у відповідача податковий борг виник за 2018, 2019 роки.
Абзацом 10 пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України встановлено, що на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
Дію карантину введено постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 .
Наразі введений з 18.03.2020 р. карантин не закінчений, на момент запровадження вказаного вище мораторію, встановлений п.102.4 ст.102 Податкового кодексу України строк стягнення податкового боргу не минув. Відтак, позивач звернувся до суду з дотриманням визначеного законодавством строків.
Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до вимог пп. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби, окрім іншого, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених ПК України, стягувати суми простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному ПК України.
За приписами п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження (п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України).
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у загальному розмірі 50 842,18 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими, відповідають чинному законодавству, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.
Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судові витрати, сплачені позивачем при поданні цієї позовної заяви, відповідно до ч.2 ст.139 КАС України з відповідача не стягуються, а отже підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 139, 257, 258, 262, 246, 255, 295 КАС України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 14.09.2023 р.

Суддя А.В. Савченко