Справа № 340/1122/23
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 вересня 2023 року м. Дніпросправа № 340/1122/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Олександрійської міської ради Кіровоградської області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року

у справі № 340/1122/23

за позовом ОСОБА_1

до Олександрійської міської ради Кіровоградської області

третя особа Садівниче товариство «Сосновий бор»

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2023 р. за допомогою засобу поштового зв`язку ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Олександрійської міської ради Кіровоградської області, третя особа Садівниче товариство «Сосновий бор», у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Олександрійської міської ради №301 від 05.10.2021 року, в частині, якою позивачці відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на підставі заяви від 11.08.2021 року;

- зобов`язати Олександрійську міську раду повторно розглянути заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства від 11.08.2021 року, з урахуванням правового висновку суду по завершенню дії воєнного стану.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року у справі № 340/1122/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Олександрійської міської ради Кіровоградської області, третя особа Садівниче товариство «Сосновий бор» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено:

- визнано протиправним та скасовано рішення Олександрійської міської ради №301 від 05.10.2021 року, в частині, якою позивачці відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на підставі заяви від 11.08.2021 року;

- зобов`язано Олександрійську міську раду повторно розглянути заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства від 12.08.2021 року, з урахуванням правового висновку суду по завершенню дії воєнного стану.

Судом зазначено, що чинним законодавством України передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Суд дослідив, що приймаючи оскаржуване рішення відповідач вказав, що земельна ділянка, на яку претендує позивачка, перебуває в користуванні садівничого товариства «Сосновий бор». Однак, згідно інформаційної довідки з реєстру речових прав, земельна ділянка кадастровий номер :02:000:930, станом на 22.05.2023 перебуває у власності територіальної громади Олександрійської міської ради, відомості щодо реєстрації іншого речового права, в т.ч. права оренди вказаної земельної ділянки відсутні. Таким чином, суд дійшов висновку про безпідставну відмову , на час винесення оскаржуваного рішення, у наданні дозволу на виготовлення проектної документації із землеустрою.

Не погодившись з рішенням суду, Олександрійська міська рада Кіровоградської області подала апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року у справі № 340/1122/23, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вказує, що позивачкою пропущено строк звернення до суду, а вказані позивачкою підстави пропуску строку не є поважними, оскільки неотримання позивачкою спірного рішення не перешкоджало подачі позовної заяви до суду. Зазначає, що позивачка була обізнана про зміст спірного рішення, оскільки зверталась до суду з таким самим позовом, з такими ж підставами до тих же сторін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 12.08.2021 позивачка звернулась до відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок сформованої земельної ділянки площею 16 га, яка відноситься до комунальної власності та розташована за адресою с. Звенигородка, Олександрійської міської громади Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:9301. До заяви долучено графічні матеріали, щодо місця розташування земельної ділянки та копія документа, що посвідчує особу.

Рішенням відповідача від 05.10.2021 №301 у наданні дозволу відмовлено у зв`язку з розташуванням на вказаній земельній ділянці діючого садівничого товариства «Сосновий бор».

На погодившись з вищевказаним рішенням, позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав.

Згідно з приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до приписів частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Як свідчить позиція Європейського Суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Одним із елементів права на суд є право на доступ до суду, який означає, що особа повинна мати можливість подати справу на розгляд, а суд повинен розглянути її без зайвих та неналежних правових чи практичних перешкод. Таке право покладає на державу як негативний обов`язок, - тобто утриматися від створення неналежних процесуальних перешкод для доступу до суду, - так і позитивний, тобто забезпечити практичний та ефективний доступ до суду.

Суд апеляційної інстанції також враховує , що Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні від 5 грудня 2018 року (справа №11-989заі18) зазначила, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що позивачка оскаржує рішення Олександрійської міської ради №301 від 05.10.2021 року, в частині, якою позивачці відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на підставі заяви від 11.08.2021 року.

Колегією суддів встановлено, що лише 14 березня 2023 р. позивачка звернулась до суду.

Разом з тим, в матеріалах справи наявні заяви позивачки про поновлення строку звернення до суду.

Дослідивши заяви позивачки про поновлення строку звернення до суду, колегія суддів встановила, що позивачка подала копію поштового відправлення, яка підтверджує отримання позивачкою від відповідача витягу зі спірного рішення засобом поштового зв`язку лише в листопаді 2022 року.

Доказів, які б підтвердили, що позивачка отримала спірне рішення відповідача до листопада 2022 року матеріли справи не містять.

Зі змісту ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року у справі №340/11303/21 колегією суддів встановлено, що позивачка зверталась з адміністративним позовом до суду, в якому просила:

- визнати незаконним та скасувати п. 2.7 Рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 30.09.2021 року яким позивачці відмовлено у погодженні у власність місця розташування земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га біля с. Олександро-Степанівки Олександрійської міської громади Кіровоградської області, для особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки (кадастровий номер :02:000:9301);

- зобов`язати Олександрійську міську раду Кіровоградської області надати позивчці дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2.0 га із земельної ділянки яка розташована на території с. Олександро-Степанівки Олександрійської міської громади Кіровоградської області кадастровий номер: :02:000:9301.

Так, з вищевказаної ухвали суду у справі №340/11303/21 вбачається, що позивачці не було поза розумним сумнівом та достеменно відомо про рішення відповідача, яким порушено її права, свободи чи інтереси, оскільки нею не зазначались відомості про таке рішення, зокрема його номер та дата прийняття.

З цих підстав, враховуючи обов`язок суду забезпечити доступ до правосуддя, як гарантоване Конституцією України право, оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивачка достеменно дізналася про порушення її прав, свобод та інтересів спірним рішенням відповідача лише в листопаді 2022 року, а докази протилежного суду не подано, колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника про те, що звернувшись до суду у березні 2023 року, позивачка пропустила строк звернення до суду.

Стосовно правомірності рішення відповідача №301 від 05.10.2021 року, в частині, якою позивачці відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Приписами частини 1 статті 118 Земельного кодексу України (далі ЗК України) визначено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Зі змісту частини 6 статті 118 ЗК України слідує, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Приписами абзацу 1 частини 7 статті 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Апеляційний суд звертає увагу, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, є лише першим етапом в процедурі виділення та передачі у власність (користування) земельної ділянки та не означає того, що в подальшому розпорядником земельної ділянки буде прийнято лише позитивне рішення та затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що 12.08.2021 позивачка звернулась до відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок сформованої земельної ділянки площею 16 га, яка відноситься до комунальної власності та розташована за адресою с. Звенигородка, Олександрійської міської громади Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:9301.

В подальшому, відповідач рішенням від 05.10.2021 №301 у наданні дозволу позивачці відмовив у зв`язку з розташуванням на вказаній земельній ділянці діючого садівничого товариства «Сосновий бор».

Апеляційним судом встановлено, що при прийнятті рішення про відмову позивачці у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою відповідачем не зазначено підстави, які передбачені ч.7 ст. 118 ЗК України, для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Також, матеріали справи не містять доказів, що станом на час прийняття відповідачем рішення про відмову у наданні дозволу позивачці, СТ «Сосновий бор» мало речові права на земельну ділянку :02:000:9301.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність відмови відповідача у наданні дозволу на виготовлення проектної документації із землеустрою. Доводи апеляційної скарги цей висновок не спростовують.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Олександрійської міської ради Кіровоградської області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року у справі № 340/1122/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко