Справа № 160/20268/23
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
11.08.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області (далі - відповідач), у якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність розпорядника публічної інформації - Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області за ненадання точної та повної запитуваної публічної інформації; ненадання відповіді у запитуваній письмовій формі (згідно п. 7 ч. 2 ст. 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації»), відповідно до поставлених питань, у запиті на інформацію №2 від 01.02.2023;
- зобов`язати Слобожанську селищну раду Дніпровського району Дніпропетровської області повторно розглянути запит на інформацію №2 від 01.02.2023, у відповідності до вимог, передбачених Законом України «Про доступ до публічної інформації», з урахуванням висновків суду.
В обґрунтування вимог позову вказано, що позивач за допомогою засобів поштового зв`язку АТ «Укрпошта» звернувся до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області з кількома запитами на надання публічної інформації, серед яких був запит №2 від 01.02.2023. Відповідь на запит від 01.02.2023 разом із копіями документів, що запитуються, засвідчених належним чином, просив надати у письмовому вигляді засобами поштового зв`язку. Отримання відповідачем запиту підтверджується даними з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження вручення поштового відправлення. Однак, станом на час подання цієї позовної заяви відповідь на запит у письмовому вигляді засобами поштового зв`язку від відповідача не надходила. Відповідь надійшла на електронну пошту, хоча позивач не просив надавати відповідь засобами електронного зв`язку. Не надавши відповідь на запит у встановлений Законом п`ятиденний строк, розпорядник публічної інформації допустив протиправну бездіяльність, тому захистити порушене право на своєчасне отримання інформації можливо лише шляхом визнання протиправною бездіяльність розпорядника. Вважаючи бездіяльність відповідача щодо ненадання запитуваної інформації і документів у визначений Законом п`яти денний строк протиправною та такою, що порушує його право на доступ до публічної інформації, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.08.2023 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Як передбачено п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію. Справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим 13.02.2006 Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
01.02.2023 позивач звернувся до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області із запитом на інформацію згідно зі ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», в якому просив надати наступну публічну інформацію:
1.Чи отриманий Слобожанською радою запит на інформацію від 07.01.2023 року? Якщо так, надати його копію.
2.Ким саме (ПІБ, посада) запит на інформацію від 07.01.2023 року отриманий, та коли (дата) зареєстрований.
3.Ким саме (ПІБ, посада), коли (дата), та на кого (ПІБ, посада) запит від 07.01.2023 року, був розписаний для виконання?
4.Чи відправлена відповідь на запит на інформацію від 07.01.2023 року? Якщо так, зазначити вихідний номер та дату листа з відповіддю, та надайте документи (накладну, опис, фіскальний чек про оплату відповідних послуг), які підтверджують відправлення цієї відповіді на мою адресу засобами поштового зв`язку.
5. Надати усі рішення двадцять першої сесії (8 скликання) Слобожанської селищної ради, що стосуються питань передачі комунального майна (земельних ділянок, об`єктів нерухомості, приміщень тощо) у власність або користування будь-яким фізичним та юридичним особам.
Вказаний запит направлено позивачем засобами поштового зв`язку з описом вкладення, що підтверджується долученими до позову документами.
Листом від 08.02.2023 за №03-09/11/396 Слобожанською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області на запит позивача від 01.02.2023, повідомлено позивачу про розгляд вказаних запитів та зазначено інформацію наступного змісту:
«З метою належного виконання Ваших запитів про надання інформації, документів та роз`яснень, враховуючи систематичні віялові або аварійні відключення світла, відсутність зв`язку/інтернету на території громади, в тому числі в приміщенні, де працюють виконавчі органи ради та великий об`єм запитуваної Вами інформації, запрошуємо Вас до приміщення Слобожанської селищної ради Дніпровського району, що знаходиться за адресою - Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського, 56-б, 2 поверх, кабінет 201 у понеділок 13 лютого 2023 року з 13.00 до 14.00 для ознайомлення. Вам буде надано можливість зробити фотокопії запитуваних Вами документів».
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на запитувану інформацію та з порушенням встановленого законом строку, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Частиною ч. 2 ст. 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк (стаття 40 Конституції України).
Згідно преамбулою Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 №2657-XII (далі - Закон №2657-XII) цей Закон регулює відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації.
Відповідно до ст. ст. 1, 4 цього Закону інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді; документ - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.
Суб`єктами інформаційних відносин є: фізичні особи; юридичні особи; об`єднання громадян; суб`єкти владних повноважень.
Об`єктом інформаційних відносин є інформація.
Кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб (стаття 5 Закону № 2657-XII).
За змістом ч. 1 ст. 6 Закону №2657-XII право на інформацію забезпечується, зокрема, обов`язком суб`єктів владних повноважень інформувати громадськість та медіа про свою діяльність і прийняті рішення; обов`язком суб`єктів владних повноважень визначити спеціальні підрозділи або відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації.
Відповідно до ст. 7 цього Закону право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.
Спеціальним законом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, є Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).
Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону №2939-VI усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акту, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.
Стаття 5 Закону №2939-VI визначає, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Так, відповідно до ст. 1 Закону України №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Відповідно до ст. 3 Закону №2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.
За змістом ст. 4 Закону №2939-VI доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; 2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; 3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону №2939-VI запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Згідно із ст. 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.
Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим.
У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:
1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Крім того, ч. 2 ст. 6 Закону №2939-VI передбачено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:
1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Відповідно до ст. 23 цього Закону рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.
Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом. Отримувати або створювати такий продукт може виключно суб`єкт владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків. Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
При цьому, законодавець зобов`язує розпорядника інформації надати відповідь на письмовий запит запитувача інформації не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту, яка має бути повною, достовірною та точною або мотивовану відмову у наданні запитуваної інформації, у разі наявності підстав, визначених статтею 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зауважувала (постанови від 27.02.2020 у справі №800/304/17, від 01.04.2021 в справі №9901/183/20, від 10.02.2022 в справі №9901/369/21), що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень необхідно розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) в неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що запит на публічну інформацію від 01.02.2023 було надіслано позивачем засобами поштового зв`язку, отримано та зареєстровано Слобожанською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області 06.02.2023, що не заперечується сторонами.
Листом від 08.02.2023 за №03-09/11/396 Слобожанською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області на запити позивача від 01.02.2023, повідомлено позивачу про розгляд вказаного запиту.
Копія відповіді від 08.02.2023 за №03-09/11/396 була направлена відповідачем засобами електронного зв`язку на електронну пошту позивача, зазначену ним у запиті від 01.02.2023 - « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
З огляду на викладене, суд не бачить протиправної бездіяльності з боку відповідача щодо несвоєчасного розгляду його запиту від 01.02.2023.
Разом з тим, доказів надіслання вказаної відповіді на поштову адресу позивача, вказану ним у запиті, відповідачем не надано, а матеріали справи не містять.
Суд звертає увагу, що запитувач у запиті від 01.02.2023 виклав прохання відповідь на цей запит направити на поштову адресу саме в письмовому вигляді.
Проте, з наданих суду доказів вказана відповідь відповідачем направлена лише на електронну пошту, чим на переконання суду, допущено порушення прав позивача на отримання інформації саме у письмовій формі на вказану ним поштову адресу.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо не направлення відповіді від 08.02.2023 за №03-09/11/396 на поштову адресу ОСОБА_1 , зазначену у запиті на інформацію від 01.02.2023.
Щодо змісту наданої відповіді на запит, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач у своєму запиті від 01.02.2023 просив відповідача надати наступну публічну інформацію:
1.Чи отриманий Слобожанською радою запит на інформацію від 07.01.2023 року? Якщо так, надати його копію.
2.Ким саме (ПІБ, посада) запит на інформацію від 07.01.2023 року отриманий, та коли (дата) зареєстрований.
3.Ким саме (ПІБ, посада), коли (дата), та на кого (ПІБ, посада) запит від 07.01.2023 року, був розписаний для виконання?
4.Чи відправлена відповідь на запит на інформацію від 07.01.2023 року? Якщо так, зазначити вихідний номер та дату листа з відповіддю, та надайте документи (накладну, опис, фіскальний чек про оплату відповідних послуг), які підтверджують відправлення цієї відповіді на мою адресу засобами поштового зв`язку.
5. Надати усі рішення двадцять першої сесії (8 скликання) Слобожанської селищної ради, що стосуються питань передачі комунального майна (земельних ділянок, об`єктів нерухомості, приміщень тощо) у власність або користування будь-яким фізичним та юридичним особам.
Як встановлено зі змісту відповіді від 08.02.2023 за №03-09/11/396, позивачеві пропонувалось прибути до приміщення Слобожанської селищної ради Дніпровського району, що знаходиться за адресою - Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського, 56-б, 2 поверх, кабінет 201 у понеділок 13 лютого 2023 року з 13.00 до 14.00 для ознайомлення із запитуваними документами та зняття фотокопій, обґрунтовуючи систематичними віяловими або аварійними відключеннями світла, відсутністю зв`язку/інтернету на території громади, в тому числі в приміщенні, де працюють виконавчі органи ради, та великим об`ємом запитуваної інформації.
Отже, відповідачем не надано відповіді по суті запиту, водночас і не відмовлено у наданні запитуваної інформації та документів, а запропоновано прибути до селищної ради для ознайомлення із вказаними документами та здійснення з них фотокопій, тобто фактично відповідачем вчинені дії на забезпечення доступу до документів, що запитуються, з метою належного виконання запиту в умовах, що склались.
24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан на території України з 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та на час розгляду справи не скасований.
Суд враховує нестабільність ситуації в регіоні з початку повномасштабної військової агресії з боку рф, часті масовані ракетні обстріли всієї території України, в тому числі території м. Дніпра та Дніпропетровської області, та у зв`язку із чим часті відключення електропостачання у регіоні протягом листопада 2022 року - лютого 2023 року.
При цьому, приписи ст. 3 Закону №2939-VI встановлюють гарантії права на доступ до публічної інформації, серед яких це право гарантується зокрема максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації (пункт 3 вказаної статті).
Відповідно до Конвенції Ради Європи про доступ до офіційних документів, що її ратифіковано із заявами Законом України «Про ратифікацію Конвенції Ради Європи про доступ до офіційних документів» від 20.05.2020 №631-IX (далі - Конвенція РЄ), Україна взяла на себе відповідальність із виконання зобов`язань щодо забезпечення гарантій права кожному, без дискримінації за будь-якою ознакою, на доступ, зокрема до публічної інформації, за вимогою до офіційних документів, що знаходяться в розпорядженні державних органів (частина перша статті 2).
Приписи ст. 5 Конвенції РЄ передбачають опрацювання запитів про доступ до офіційних документів. Зокрема згідно із частиною другою цієї статті запит про доступ до офіційного документу розглядається будь-яким державним органом, в розпорядженні якого знаходиться документ. Якщо державний орган не має у розпорядженні запитуваного офіційного документу або якщо він не уповноважений опрацьовувати цей запит, він повинен, коли це можливо, спрямувати запит чи заявника до компетентного державного органу.
Згідно з ч. 1 ст. 5 Конвенції РЄ державний орган сприяє заявнику, наскільки це практично можливо, ідентифікувати запитуваний офіційний документ.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції РЄ визначено форми доступу до офіційних документів: «У разі надання доступу до офіційного документу заявник має право обрати чи ознайомитися з оригіналом або копією, чи отримати копію цього документу в будь-якій доступній формі або форматі за своїм вибором, якщо тільки висловлене побажання не є невиправданим».
При цьому, розпорядник інформації повинен керуватися принципом добросовісності і розсудливості та не застосовувати формалістичний підхід до вирішення питання, а максимально сприяти (на вимогу) запитувачу, наскільки це практично можливо, у доступі до публічної інформації, гарантованої статтею 10-1 Закону №2939-VI.
У спірних правовідносинах, що склались, розпорядник інформації, яким є відповідач, зайняв активну позицію співпраці із позивачем (запитувачем інформації) та проявив очевидну готовність надати потрібну допомогу (в аспекті порушеного питання та зважаючи на обставини воєнного стану, часті сирени та відключення світла), запросивши до ради з метою надання доступу до офіційних документів, а відтак права позивача ознайомитись із запитуваними документами, отримати з них необхідних копій, що, на переконання суду, відповідає ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, принципам добросовісності (пункт 5 частини другої) і розсудливості (пункт 6 частини другої).
Поряд з цим, суд звертає увагу, що позивач як запитувач інформації з отриманням від відповідача відповіді від 08.02.2023 за №03-09/11/396 був обізнаний із його змістом. Водночас, прояву готовності до співпраці з розпорядником у пошуку шляхів отримання потрібної йому інформації та документів в умовах, що склались, з матеріалів справи не встановлено.
Натомість, ч. 2 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.
Оскільки судом не встановлено надання інформації по суті запиту, суд вважає, що належним та допустимим захистом порушеного права позивача буде зобов`язання Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 01.02.2023 в порядку, визначеному чинним законодавством України, з урахуванням висновків суду у даній адміністративній справі.
- мета запитувача: необхідно встановити, чи справді отримання інформації є необхідним для реалізації запитувачем інформації його функції зі сприяння публічній дискусії з суспільно важливих питань, і чи справді ненадання інформації створить суттєву перешкоду свободі вираження поглядів;
- характер запитуваної інформації: інформація, дані або документи, щодо яких вимагається доступ, повинні відповідати вимогам трискладового тесту, тобто збиратися в цілях задоволення саме суспільного інтересу;
- особлива роль запитувача інформації в отриманні та поширенні її серед громадськості: розраховувати на захист свого права на доступ можуть, насамперед, журналісти, науковці, громадські активісти, зокрема блогери та популярні користувачі соцмереж, громадські організації, діяльність яких пов`язана з питаннями, що становлять суспільний інтерес, а також автори творів з означених питань;
- готовність і доступність запитуваної інформації: надання інформації не повинно накладати на державні органи надмірного тягаря зі збирання й обробки даних.
Тягар доведення дотримання вказаних критеріїв покладається на запитувача інформації, що у спірних правовідносинах не доведено позивачем.
Аналіз приписів Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
З огляду на викладене, з урахуванням наведених законодавчих норм та встановлених обставин, суд вважає, що підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання публічної інформації та документів за запитом від 01.02.2023 відсутні.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією №0065-1509-2697-8591 від 20.08.2023.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1073,60 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог у сумі 536,80 грн.
В позовній заяві вказано, що докази понесених витрат на правову допомогу будуть подані окремо на протязі 5 днів з дня ухвалення рішення по цій справі, для вирішення питання щодо розподілу судових витрат
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправними дії Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області щодо не направлення відповіді від 08.02.2023 за №03-09/11/396 та відповіді по суті поставлених питань за запитом від 01.02.2023 на поштову адресу ОСОБА_1 , зазначену у запиті на інформацію від 01.02.2023.
Зобов`язати Слобожанську селищну раду Дніпровського району Дніпропетровської області повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 01.02.2023 в порядку, визначеному чинним законодавством України, з урахуванням висновків суду у даній адміністративній справі.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський