Справа № 240/31915/21
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/31915/21

Головуючий у 1-й інстанції: Липа В.А.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

05 вересня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Мацького Є.М.

за участю:

секретаря судового засідання: Бердоус Ю. М.,

представника позивача: Сірої Д.М.,

представника відповідача: Шевчук І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з цим позовом і просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача за №13-0608 і за №0-0625 зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 р. у розмірі 125305,01 грн., за 2019 р. у розмірі 140450,66 грн.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року визнанні поважними причини пропуску строку звернення до суду позивачем та поновлений такий строк.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що у 2018-2019 роках позивачу на праві власності належав майновий комплекс: а саме: виробничого та адмінпобутового корпусу літ. "Б" загальною площею 8975,2кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

20.05.2019 Головним управлінням ДПС у Житомирській області було прийнято податкове повідомлення-рішення №13-0608 зі сплати позивачем податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 р. у розмірі 125305,01 грн. та 29.04.2020 податкове повідомлення-рішення №0-0625 зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 р. у розмірі 140450,66 грн.

Вважаючи, що відповідачем протиправно, при нарахуванні податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, враховано площу вказаного вище об`єкту нерухомого майна 8975,2 кв.м., замість 438,8 кв.м., позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України).

01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 71-VIІI «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким шляхом викладення в новій редакції ст. 266 Податкового кодексу України, було введено новий вид податку для громадян України, яким передбачено сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до п. 266.1. ст. 266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової - нерухомості.

Згідно п.266.2. ст. 266 ПК України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктом 266.3.1. п. 266.3 ст. 266 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Пунктом 266.6.1. ст. 266 ПК України встановлено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 266.5.1., п. 266.5, ст.. 266 ПК України визначено, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до абз. «б» п.п. 266.7.1. п. 266.7 ст.266 ПК України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті та відповідної ставки податку.

Згідно п. п. 266.7.4 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України органи державної реєстрації прав на нерухоме майно, а також органи, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, зобов`язані щоквартально у 15-денний строк після закінчення податкового (звітного) кварталу подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем розташування такого об`єкта нерухомого майна станом на перше число відповідного кварталу в порядку, визначеному Кабінетом міністрів України.

Порядок подання органами державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та органами, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, відомостей, необхідних для розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, затверджено постановою Кабінетом міністрів України від 31.05.2012 року № 476 із змінами і доповненнями.

Пунктом 4 Порядку передбачено, що Міністерство юстиції України подає Державній фіскальній службі України інформацію про об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, у тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб.

Передача зазначеної інформації здійснюються на центральному рівні між Мін`юстом і ДФС в електронній формі телекомунікаційними каналами зв`язку.

На підставі вищезазначених даних проводиться розрахунок податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

Так, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, позивач до 09.01.2020 року був власником нерухомого майна, а саме майнового комплексу, загальною площею 8975,2 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яке в розумінні ст. 266 Податкового кодексу України є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

Згідно акту приймання-передачі нерухомого майна від 09.01.2020 до статутного капіталу ТОВ "ВМЮ ПЛЮС", позивачем було передано майновий комплекс загальною площею 8975,2 кв. м.

Розрахунок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки здійснюється органами Державної податкової служби на підставі інформації про перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у власності фізичних та юридичних осіб, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, відповідачем проведено обчислення податку виходячи із загальної площі об`єкту нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку, яка затверджена Овруцькою міською радою, відповідно, якою прийнято рішення на 8 сесії 7 скликання від 16 лютого 2018 року №291 Про встановлення місцевих податків і зборів на 2018 рік на території Овруцької ОТГ» у розмірі 0,38 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м. бази оподаткування.

Тому, відповідачем, на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, пп. 266.7.2 п.266.7.2, п.266.7 ст. 266 Податкового кодексу України, прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- від 20.05.2019 №13-0608, яким визначено позивачу зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у розмірі 125305 грн. 01 коп. (8975,20 х (3723 х 0,38%/100) за 2018 рік;

- від 29.04.2020 №0-0625, яким визначено позивачу зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у розмірі 140450 грн. 66 коп. (8975,20 х (4173 х 0,375%/100) за 2019 рік.

Позивач як обґрунтування позову вказує факт часткового знищення об`єкту оподаткування і зменшення його площі, що не було враховано відповідачем.

Так, позивач повідомив суд, що до ЄДРДР було внесене повідомлення про відкриття кримінального провадження за № 0000083 за ч. 2 ст. 194 КК України від 01.02.2018р. з приводу знищення його майна - майнового комплексу, яке відповідно до висновку експерта КНДІ судових експертиз №1487/19-25 від 30.09.2019 р. ще станом на 2015 р. було зруйнованим, і на даний час становить 438,8 кв.м.

Колегія суддів не приймає їх до уваги як підставу задоволення позову, і з цього приводу зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 349 ЦК України у разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, визначає Закон України від 01.07.2004 №1952-IV Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі-Закон 1592-IV).

Пунктом 1 статті 26 Закону 1592-IV визначено, що записи до Державного до реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Частиною 1 ст. 13 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстр прав складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі. Невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек.

Реєстр прав власності на нерухоме майно є складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі якого ГУ ДФС у Житомирській області здійснено позивачу розрахунок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

У разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві суспільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомості про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом в пункту 2 частини шостої статті 37 цього закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

Умови, підстави та процедури проведення відповідно до Закону державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів необхідних для їх проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації визначає Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127.

Розрахунок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки здійснюється органами Державної податкової служби на підставі інформації про перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у власності фізичних та юридичних осіб, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

На момент винесення оскаржуваних податкових повідомлень рішень, а також на час розгляду справи, майновий комплекс як об`єкт оподаткування у Реєстрі прав власності на нерухоме майно зазначений загальною площею 8975,2 кв.м., а не 438,8 кв.м, що свідчить про правомірність дій відповідача.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення №13-0608 від 20.05.2019 на суму 124305,01 грн. за 2018 слід вже була предметом судового розгляду у справі №240/9770/19, у якій постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020 у задоволені позову ОСОБА_1 щодо його визнання протиправним та скасування було відмовлено. При цьому, під час розгляду справи площа об`єкта оподаткування - 8975,2 кв.м., не ставилася під сумнів сторонами у справі, зокрема, позивачем.

На даний час відсутнє будь яке судове рішення у кримінальному провадженні 0000083, а досудове розслідування ще триває, що виключає у відповідності до вимог ст. 78 КАС України обов`язковість висновків цього провадження для суду при розгляді цієї справи.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження, оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм процесуального права, враховано не всі обставини справи, тому наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови суду складений 13.09.2023.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Мацький Є.М.