Справа № 420/4511/23
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
судді П`ятого апеляційного адміністративного суду Осіпова Ю.В.
по справі №420/4511/23
11 вересня 2023 р. м.Одеса
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.05.2023 року (суддя Левчук О.А.) за правилами спрощеного позовного провадження було повністю відмовлено у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 , яка діяла в своїх інтересах та інтересах дітей ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, позивачі подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просили скасувати його та ухвалити нове рішення - про задоволення позову у повному обсязі.

Так, в обґрунтування доводів та вимог своєї апеляційної скарги, апелянт зазначив, що суд 1-ї інстанції, в порушенні ст.22 Конституції України щодо заборони звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод людини при прийнятті нових законів та внесення змін, не захистив право позивачів на невтручання до приватного та сімейного життя, на вільне пересування.

Крім того, в обґрунтування доводів поданої скарги апелянт також послалася на судове рішення по аналогічній справі №160/3964/20, де судом апеляційної інстанції зазначено про можливість застосування постанови Верховної Ради України №719-V від 23.02.2007р., якою затверджено «Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон», як спосіб захисту прав і свобод людини та громадянина. Аналогічні висновки, як зазначає апелянт, були висловлені і П`ятим апеляційним адміністративним судом у справах №420/13069/20 від 08.09.2021р. (головуючий у справі суддя Осіпов Ю.В.) та №420/16040/22 від 23.03.2023р. (головуючий у справі суддя Осіпов Ю.В.).

11.09.2022р. П`ятий апеляційний адміністративний суд (у складі колегії суддів: головуючий у справі - суддя-доповідач Скрипченко В.О., судді Косцова І.П. і Осіпов Ю.В.), за результатами розгляду вказаної вище апеляційної скарги, посилаючись на висновки Верховного Суду, висловлені у постановах від 24.06.2021р. у справі №0240/3048/18-а і від 08.12.2022р. у справі №380/6916/20, ухвалив постанову, якою, визнав апеляційну скаргу відповідача необґрунтованою та залишив її без задоволення, а рішення суду 1-ї інстанції від 11.05.2023р. - без змін.

Як слідує зі змісту положень ч.3 ст.34 КАС України, суддя, не згодний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку, яка приєднується до матеріалів справи і є відкритою для ознайомлення.

Хоча і окрема думка, в свою чергу, фактично немає жодного правового значення для результатів розгляду справи, але, відповідно до вимог процесуального закону, виключно саме таким чином суддя у процесуальний спосіб може висловити свою незгоду з прийнятим по справі рішенням суду в цілому та зняти з себе професійну відповідальність за його зміст та подальшу реалізацію.

Отже, користуючись наданим КАС України правом на висловлення «окремої думки», вважаю за необхідне виразити свою «незгоду» із прийнятою нашою колегією постановою від 11.09.2023р.

Уважно дослідивши матеріали даної справи, оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції від 11.05.2023р. та перевіривши доводи апеляційної скарги позивача, з урахуванням конкретних обставин справи та осіб позивачів, вважаю, що дана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду 1-ї інстанції, відповідно, скасуванню, з ухваленням нового рішення - про задоволення позовних вимог.

На мою думку, при прийнятті вказаного вище рішення колегія суддів апеляційної інстанції не в повному обсязі врахувала деякі норми діючого у цій сфері спеціального законодавства, не повно встановила усі обставини справи, які в дійсності мали місце, а також не взяла до уваги і не надала належної правової оцінки деяким суттєвим обставинам та особами усіх позивачів (в т.ч. і неповнолітніх).

Таким чином, щоб не повторюватися, я продовжую послідовно дотримуватися своєї раніше висловленої правової позиції з цих спірних питань, яка була викладена мною, як головуючим суддею, у постановах П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2021р. (по справі №420/13069/20) та від 23.03.2023р. (по справі №420/16040/22), яка, в свою чергу, співпадає з правовою позицією як Третього апеляційного адміністративного суду (постанови від 02.12.2020р. по справі №160/3964/20, від 21.01.2021р. по справі №160/9167/20 (залишена в силі ухвалою ВС від 08.06.2021р.), так і Верховного Суду, зокрема, в своїх постановах від 19.09.2018р. по «зразковій» справі №806/3265/17 та від 19.07.2021р. по справі №280/851/20.

Отже, приймаючи до уваги вище викладені обставини, вважаю, що у суду 2-ї інстанції були наявні підстави для скасування оскаржуваного рішення суду 1-ї інстанції від 11.05.2022р. та задоволення позовних вимог позивачів.

Повний текст окремої думки виготовлено: 11.09.2023р.

Суддя П`ятого апеляційного

адміністративного суду Ю.В. ОСІПОВ