Справа № 440/9208/23
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/9208/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/9208/23 за позовом заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до Кременчуцького ліцею №11 "Гарант" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

29.06.2023 заступник керівника Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області (надалі - прокурор, Кременчуцька окружна прокуратура), діючи в інтересах держави в особі Служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (надалі - Служба у справах дітей), направив до Полтавського окружного адміністративного суду позов, що заявлений до Кременчуцького ліцею №11 "Гарант" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (надалі - відповідач, Кременчуцький ліцей №11), в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , випускниці Кременчуцького ліцею №11, одноразової грошової допомоги, передбаченої ч. 7 ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", у розмірі шести прожиткових мінімумів для відповідного віку з розміру, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", а також зобов`язати Кременчуцький ліцей №11 нарахувати і виплатити таку одноразову допомогу у сумі не менше 14370,00 грн ОСОБА_1 , як дитині, яка позбавлена батьківського піклування.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор зазначив, що під час вивчення стану додержання вимог законодавства з питань соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування на території Кременчуцької міської територіальної громади, встановлено факт неналежного виконання відповідачем вимог статті 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" в частині нарахування та виплати випускнику навчального закладу з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, одноразової грошової допомоги, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка закінчила у 2021 році 9 клас Кременчуцького ліцею №11.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_1 .

Відповідач позов не визнав. У відзиві на позовну заяву зазначив, що одноразова грошова допомога в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів виплачується випускникам з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, які перебували на повному державному утриманні та під опікою (піклуванням) за умови їх працевлаштування або продовження навчання. Оскільки третя особа підпадала під ці підстави, то виплата такої одноразової грошової допомоги не здійснювалася. На даний час у добровільному порядку вирішується питання щодо виплати таких коштів третій особі, однак відповідач є бюджетною організацією, тому це потребує деякого часу. Вважає, що в порушення статті 23 Закону України "Про прокуратуру" за наявності органу, який має право подачі позову до суду, прокурор не надав доказів на підтвердження відмови Служби у справах дітей від подачі такого позову. До того ж прокурор порушив тримісячний строк звернення до суду з моменту виникнення підстав для звернення 23.03.2023.

До суду надійшла відповідь на відзив, в якій прокурор зазначив, що статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, надає таким особам право на отримання передбачених законодавством пільг, у тому числі й отримання одноразової грошової допомоги відповідно до статті 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування". Службою у справах дітей не здійснюється належним чином захист інтересів держави у спірному питанні, у зв`язку з чим у прокурора наявні всі підстави для звернення до суду з цим позовом. З посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду у справі №903/129/18 вказував на те, що сам факт не звернення до суду суб`єкта владним повноважень з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження у зв`язку з чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом. Щодо строків звернення наголошував, що підстави звернення до суду у формі бездіяльності відповідача з приводу ненарахування та невиплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 не припинили існувати на дату звернення прокурора з позовом до суду.

Розгляд справи судом здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, що підтверджується рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21.09.2006 (а.с. 23). У 2021 році ОСОБА_1 закінчила Кременчуцький ліцей №11, що підтверджується наказом №174-о/д від 04.06.2021 (а.с. 33-34). При цьому ОСОБА_1 не нараховано та не виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, що визнається учасниками справи.

Листом Кременчуцької окружної прокуратури за вих. №52-12775вих-22 від 29.11.2022 Кременчуцький ліцей №11 повідомлено про те, що згідно з інформацією Департаменту освіти Кременчуцької міської ради встановлено, що у 2021 році випускницею Кременчуцької гімназії №11 була ОСОБА_1 (дитина, позбавлена батьківського піклування), у зв`язку з чим висловлено прохання повідомити чи виплачувалась їй одноразова грошова допомога, передбачена частиною сьомою статті 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" та надати копії підтверджуючих документів або ж повідомити причини невиплати.

19.11.2022 до Кременчуцької окружної прокуратури надійшов лист за №"403".12.2022 за підписом директора Кременчуцького ліцею №11, в якому той повідомив про те, що дитина з числа дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування ОСОБА_1 проходила навчання у Кременчуцькому ліцеї №11. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зарахована до числа учнів 6В класу наказом №334-о/д від 31.08.2017 та відрахована з числа учнів 9В класу у зв`язку з отриманням свідоцтва про здобуття базової загальної середньої освіти (наказ №174-о/д від 04.06.2021). Надати іншу інформацію та документи немає можливості через відсутність у запиті чіткого переліку даних, необхідних для задоволення запиту (а.с. 30).

На інший запит Кременчуцької окружної прокуратури від 27.03.2023 №52-3862 Кременчуцьким ліцеєм №11 надано наказ про зарахування ОСОБА_2 №334-о/д від 31.08.2017 та наказ про випуск учнів з ліцею №174-о/д від 04.06.2021.

Листом Кременчуцької окружної прокуратури за вих. №52-3361вих-23 від 16.03.2023 (а.с. 49-50) Службу у справах дітей повідомлено, що ОСОБА_1 одноразова грошова допомога відповідно до статті 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" не виплачувалась, у зв`язку з чим цей лист направляється прокурором в порядку частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" з метою повідомлення про наявні порушення інтересів держави та необхідності вжиття заходів реагування до їх поновлення (самостійного звернення до суду з відповідним позовом).

У відповідь листом від 23.03.2023 №01-31/343 (а.с. 51-52) Служба у справах дітей повідомила Кременчуцьку окружну прокуратуру про те, що на даний час ОСОБА_1 навчається в Кременчуцькому професійному ліцеї ім. А.С. Макаренка. У 2021 році неповнолітня була випускницею Кременчуцького ліцею №11, одноразову грошову допомогу, передбачену статтею 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" не отримувала. У зв`язку з цим Служба у справах дітей не заперечує щодо здійснення представництва інтересів держави Кременчуцькою окружною прокуратурою в Полтавському окружному адміністративному суді.

На запит від 06.04.2023 №52-4539вих-23 Кременчуцька окружна прокуратура отримала копії свідоцтва про народження, паспорту громадянина України та картки платника податків неповнолітньої ОСОБА_1 із супровідним листом Служби у справах дітей від 11.04.2023 №01-31/413 (а.с. 53-57).

28.06.2023 Службою у справах дітей отримано від Кременчуцької окружної прокуратури повідомлення від 28.06.2023 №52-8483вих-23 про те, що виконання вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" Кременчуцька окружна прокуратура звертається до Полтавського окружного адміністративного суду з метою захисту порушених інтересів держави за вказаним фактом шляхом скерування відповідного позову (а.с. 60).

Тож, вважаючи протиправною бездіяльність Кременчуцького ліцею №11 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , випускниці Кременчуцького ліцею №11, одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною сьомою статті 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку з розміру, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", заступник керівника Кременчуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Служби у справах дітей звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.

Згідно з преамбулою Закону України від 26.04.2001 № 2402-III "Про охорону дитинства" (надалі - Закон №2402-III), цей Закон визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що гуртуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Згідно зі статтею 2 Закону №2402-III, законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері і його завданням є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні.

Відповідно до статті 4 Закону №2402-III, система заходів щодо охорони дитинства в Україні включає, зокрема, проведення державної політики, спрямованої на реалізацію цільових програм з охорони дитинства, надання дітям пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі виховання, навчання, підготовки до трудової діяльності, заохочення наукових досліджень з актуальних проблем дитинства, встановлення відповідальності юридичних і фізичних осіб (посадових осіб і громадян) за порушення прав і законних інтересів дитини, заподіяння їй шкоди.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону №2402-III, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до приписів статей 24, 25 Закону № 2402-III, утримання і виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечує держава.

Діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави.

Законом, який визначає правові, організаційні, соціальні засади та гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, є Закон України від 13.01.2005 №2342-IV "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" (надалі - Закон №2342-IV).

Відповідно до статті 1 Закону №2342-IV, статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, - визначене відповідно до законодавства становище дитини, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг та яке підтверджується комплектом документів, що засвідчують обставини, через які дитина не має батьківського піклування.

Згідно зі статтею 4 Закону №2342-IV, заходи соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа гарантуються, забезпечуються та охороняються державою.

Державні соціальні стандарти для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа встановлюються незалежно від того, де така дитина або особа перебуває на утриманні та вихованні, на рівні, не меншому за встановлений прожитковий мінімум для осіб відповідного віку.

Відповідно до частин першої третьої статті 8 Закону №2342-IV, держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа.

Допомога та утримання таких дітей не можуть бути нижчими за встановлені мінімальні стандарти, що забезпечують кожній дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку на рівні, не нижчому за встановлений прожитковий мінімум для таких осіб.

Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до вісімнадцяти років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.

Згідно з частиною сьомою статті 8 Закону №2342-IV, випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Таким чином, норма частини сьомої статті 8 Закону №2342-IV встановлює обов`язок з виплати одноразової грошової допомоги усім випускникам навчальних закладів, не розмежовуючи їх на окремі категорії, зокрема на тих, хто продовжив навчання в іншому навчальному закладі, та тих, хто працевлаштувався. Тож сам факт випуску з навчального закладу є підставою для виплати одноразової грошової допомоги в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для особи відповідного віку.

Відповідно до частин восьмої та дев`ятої статті 8 Закону №2342-IV, вартість повного державного забезпечення у грошовому еквіваленті для дітей віком від народження до трьох років, від трьох до семи років, від семи до десяти років, від десяти до чотирнадцяти років, від чотирнадцяти до вісімнадцяти років та осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, до двадцяти трьох років визначається відповідно до Закону України "Про прожитковий мінімум".

Державні соціальні стандарти, нормативи споживання, нормативи забезпечення є однаковими для всіх дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, незалежно від форми їх влаштування та утримання, і затверджуються відповідно до законодавства.

Статтею 9 Закону №2342-IV передбачено, що витрати на утримання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа у сім`ях опікунів, прийомних сім`ях, дитячих будинках сімейного типу, у державних закладах фінансуються з державного, обласних бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, інших джерел, не заборонених законодавством.

Витрати на фінансування заходів щодо соціального забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб із їх числа передбачаються в Державному бюджеті України окремим рядком.

Статтею 25 Закону №2342-IV визначено, що порядок відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, у тому числі на харчування, одяг, взуття, м`який інвентар на одну фізичну особу, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, а також інших виплат, передбачених цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до державних соціальних стандартів.

Матеріальне забезпечення та зокрема, виплата грошової допомоги, регламентується постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.1994 №226 "Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" (надалі - Постанова № 226).

Відповідно до підпункту 1 пункту 13 Постанови №226, дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа, а також учням та студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків і перебували на повному державному утриманні в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, при вступі на навчання до закладів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти видається безоплатно за рахунок коштів тих закладів, які вони закінчили, комплект нового одягу і взуття на суму не менш як 12 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також грошова допомога в розмірі не менш як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Учні та студенти зазначеної категорії зараховуються на повне державне утримання в навчальних закладах, до яких вони вступили, і в період навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів забезпечуються безоплатно продуктами харчування, одягом, взуттям і м`яким інвентарем за нормами, встановленими для вихованців шкільного віку шкіл-інтернатів.

Отже, порядок виплати одноразової грошової допомоги випускникам з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, що визначений Законом №2342-IV, не узгоджується з порядком виплати такої одноразової грошової допомоги, що визначений Постановою №226.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону №2342-IV, закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Закон України №2342-IV прийнятий 13.01.2005 та набрав чинності 02.02.2005, тоді як Постанова №226 прийнята 05.04.1994.

Відповідно до частини третьої статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Беручи до уваги загальні засади пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, враховуючи ту обставину, що Постанова №226 прийнята до набрання чинності Законом №2342-IV, проте її норми так не приведені у відповідність до норм Закону №2342-IV, при вирішенні спірного питання у цій справі суд застосовує норми Закону №2342-IV, а не норми Постанови №226.

За таких обставин, відповідно до норм Закону №2342-IV, одноразова грошова допомога підлягає виплаті випускникам вказаної категорії у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку за рахунок навчального закладу або відповідної установи.

Частиною сьомою статті 8 Закону №2342-IV не конкретизовано, який саме навчальний заклад має закінчити дитина-сирота або дитина, позбавлена батьківського піклування, для отримання одноразової грошової допомоги, у зв`язку з чим за змістом наведеної норми - право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів мають усі випускники усіх навчальних закладів з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, без обмежень будь-якими умовами.

Правові висновки стосовно того, що всі діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, незалежно від форми їх утримання та виховання гарантовано перебувають на повному державному утриманні сформульовано у постанові Верховного Суду від 28.01.2021 у справі №164/1907/16-а.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку про те, що навчальний заклад зобов`язаний вжити заходів щодо нарахування та виплати випускнику з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, гарантованої частиною сьомою статті 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" одноразової грошової допомоги в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Проте, Кременчуцьким ліцеєм №11 таких заходів ужито не було, внаслідок чого ОСОБА_1 , випускниці навчального закладу із числа дітей, позбавлених батьківського піклування, не нараховано та не виплачено одноразову грошову допомогу, передбачену частиною сьомою статті 8 Закону №2342-IV у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

У Преамбулі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, зазначено, що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Статтею 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Реалізація державної політики з питань соціального захисту дітей є основним завданням та повноваженням Служби у справах дітей (п. 1.9 розділу І Положення про Службу у справах дітей) (а.с. 18-22).

Частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Отже, у спірному випадку прокурор здійснює представництво в суді інтересів держави, оскільки захист цих інтересів не здійснено Службою у справах дітей, до компетенції якої віднесені відповідні повноваження.

Доводи відповідача про те, що в порушення статті 23 Закону України "Про прокуратуру" за наявності органу, який має право подачі позову до суду, прокурор не надав доказів на підтвердження відмови Служби у справах дітей від подачі такого позову не заслуговують на увагу, оскільки до матеріалів позову заступником керівника Кременчуцької окружної прокуратури надано лист Служби у справах дітей від 23.03.2023 №01-31/343 про відсутність заперечень щодо здійснення представництва інтересів держави Кременчуцькою окружною прокуратурою у Полтавському окружному адміністративному суді (а.с. 51-52).

З приводу тверджень відповідача про порушення тримісячного строку звернення до суду з позовом суд звертає увагу на те, що це правопорушення є триваючим. Відповідно на дату звернення прокурора до суду з позовом не припинили існувати підстави для звернення до суду.

Зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими урегульовані спірні правовідносин, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Кременчуцького ліцею №11 з приводу невжиття заходів щодо нарахування та виплати випускниці навчального закладу із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною сьомою статті 8 Закону України від 13.01.2005 № 2342-IV "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку та зобов`язати Кременчуцький ліцей №11 вжити заходів щодо нарахування та виплати випускниці навчального закладу із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною сьомою статті 8 Закону України від 13.01.2005 № 2342-IV "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Таким чином, адміністративний позов слід задовольнити у повному обсязі у спосіб, обраний позивачем.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивач, який є суб`єктом владних повноважень, витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, не поніс, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до Кременчуцького ліцею №11 "Гарант" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Кременчуцького ліцею №11 "Гарант" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області з приводу невжиття заходів щодо нарахування та виплати випускниці навчального закладу із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною сьомою статті 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Зобов`язати Кременчуцький ліцей №11 "Гарант" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області вжити заходів щодо нарахування та виплати випускниці навчального закладу із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною сьомою статті 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Позивач: Заступник керівника Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області (пр-кт Свободи, буд. 4-а, м. Кременчук, Полтавська область, 39601).

Позивач: Служба у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (; вул. Квітки Цісик, буд. 38, м. Кременчук, Полтавська область, 39623)

Відповідач: Кременчуцький ліцей №11 "Гарант" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (; вул. Лейтенанта Кагала, буд. 53, м. Кременчук, Полтавська область, 39600).

Третя особа: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун