Справа № 206/4287/23
Суддя: Плінська А. В.
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 206/4287/23
Провадження 2-а/206/33/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року Самарський районний суд м.

Дніпропетровська в складі:

головуючої-судді Плінської А.В.

при секретарі Крижко О.А.

з участю представника позивача Мельника Д.П.

відповідача ОСОБА_1

його захисника Козиревич О.С.

перекладача Болотникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Самарського відділу у м. Дніпрі до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 про продовження строку примусового затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,-

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Самарського відділу у м. Дніпрі звернулося до суду з вказаним адміністративним позовом. Просить продовжити строк затримання громадянина російської федерації ОСОБА_1 , з метою вжиття заходів щодо його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, на строк шість місяців, з 16.09.2023 по 16.03.2024.

В обґрунтування заявлених вимог вказують, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2023 року було задоволено адміністративний Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України та про видворення за межі території України останнього.

На підставі даного рішення було затримано та поміщено відповідача до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина російської федерації ОСОБА_1 строком на шість місяців, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

Проте, станом на момент подання даного адміністративного позову, ГУ ДМС України у Дніпропетровській області отримано відповідь від Міністерства закордонних справ України від 30.06.2023 № 1201.17.2-12781/12.3-23 у якому зазначено, через повномасштабну агресію рф проти України дипломатичні відносини між Україною та росією розірвані. Діяльність посольства та консульських установ держави-агресора на території України припинена. Представлення інтересів рф дипломатичним представництвом третьої держави в Україні не здійснюється. Зазначене унеможливлює надання органами дипломатичної служби України будь-якого сприяння у підтвердженні особи і документуванні громадян країни-агресора та, відповідно розгляд направлених до МЗС звернень.

З огляду на викладене та у зв`язку із неможливістю забезпечити примусове видворення відповідача, ГУ ДМС України у Дніпропетровській області вважає за доцільне продовжити строк затримання громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі "Миколаївський ПТПІ «ДМС" пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк шість місяців, з метою вжиття заходів щодо його ідентифікації та примусового видворення. Тому просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 12 вересня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення аналогічні викладеним у мотивах позовної заяви, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечив роти задоволення позову посилаючись на те, що як тільки його відпустять він самостійно отримає всі документи та покине країну.

Адвокат відповідача заперечила щодо задоволення позовних вимог із посиланням на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2023 року у справі №206/1176/23 було задоволено адміністративний Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України та про видворення за межі території України. Рішення не оскаржувалась та набрало законної сили.

На підставі даного рішення було затримано та поміщено відповідача до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на шість місяців, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні, що унеможливлює підготовку документів позивачем про забезпечення процедури видворення відповідача за межі території України та у зв`язку з чим на момент закінчення строку затримання є неможливою ідентифікація відповідача.

З метою забезпечення ідентифікації відповідача, ГУ ДМС України у Дніпропетровській області зверталось із листами до Міністерства закордонних справ МЗС України з приводу адміністративного затримання та сприяння у ідентифікації відповідача та повернення його на батьківщину.

Однак, станом на момент подання даного адміністративного позову до суду, ГУ ДМС України у Дніпропетровській області отримано відповідь від Міністерства закордонних справ України від 30.06.2023 № 1201.17.2-12781/12.3-23 у якому зазначено, через повномасштабну агресію РФ проти України дипломатичні відносини між Україною та росією розірвані. Діяльність посольства та консульських установ держави-агресора на території України припинена. Представлення інтересів рф дипломатичним представництвом третьої держави в Україні не здійснюється. Зазначене унеможливлює надання органами дипломатичної служби України будь-якого сприяння у підтвердженні особи і документуванні громадян країни-агресора та, відповідно розгляд направлених до МЗС звернень.

Відповідач не звертався до територіальних органів ДМС із заявою про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту, що підтверджується долученими до позовної заяви листами територіальних органів ДМС.

Від Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, було надано лист щодо щодекадного опитування з метою отримання інформації необхідної для ідентифікації та здійснення примусового видворення у якому зазначено, що ОСОБА_1 повідомив, що бажає повернутися в країну походження, грошей на придбання квитка не має.

Згідно ч. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави. Частиною 5 цієї ж статті Закону передбачено, що рішення суду про примусове видворення іноземця або особи без громадянства виконується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, а стосовно іноземців та осіб без громадянства, затриманих ним у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України, - органом охорони державного кордону. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове видворення здійснюється органом, за чиїм позовом суд прийняв рішення про примусове видворення. З метою контролю за виконанням іноземцем або особою без громадянства рішення про примусове видворення службові особи органу охорони державного кордону або центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, здійснюють супровід такого іноземця або особи без громадянства.

У відповідності до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції України та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч. 3 ст.9 вказаного Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до п. 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1110, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства: стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення за межі України; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затриманих ДМС, її територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством; затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно п. 5 вказаного Типового положення іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців з дня фактичного затримання особи.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування не може перевищувати шести місяців з дня фактичного затримання особи. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк чи прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, такий строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.

Згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 лютого 2016 року №141, іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

В силу вимог ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 11 ст. 289 КАС України,строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч. ч. 12, 13 ст. 289 КАС України про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Згідно Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119, контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства здійснюють в межах своєї компетенції територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

У процесі розгляду справи встановлено, що строк затримання відповідача у Миколаївському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, згідно рішення суду, спливає 16.09.2023 року, однак відповідач станом на даний час не ідентифікований у встановленому законодавством порядку, оскільки відсутня інформація з країни громадянської приналежності іноземця, що дає змогу його ідентифікувати, а також відсутні належні документи, що дають право перетину державного кордону України.

Враховуючи наведене та встановлені обставини справи, зокрема те, що на даний час дипломатичні відносини між Україною та Росією розірвані, діяльність посольства та консульських установ держави-агресора на території України припинена, представлення інтересів російської федерації дипломатичним представництвом третьої держави в Україні не здійснюється, що унеможливлює надання органами дипломатичної служби України будь-якого сприяння у підтвердженні особи і документуванні громадян країни-агресора та, відповідно розгляд направлених до МЗС звернень, інформації про ідентифікацію особи не одержано, тому суд вважає, що позов слід задовольнити та продовжити строк затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 18 ст. 289 КАС України на час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до положень ч. 19 ст. 289 КАС Україниза подачу позовних заяв, передбачених даною статтею, судовий збір не справляється, а отже підстав для розподілу витрат, пов`язаних з розглядом справи немає, оскільки вони сторонами не були понесені.

Керуючись ст.ст.2, 8-10, 121, 241-246,271,272,289,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Самарського відділу у м. Дніпрі (м. Дніпро, вул. Липинського, 7, ) до громадянина російської федерації ОСОБА_1 (адреса проживання АДРЕСА_1 ) про продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні - задовольнити.

Продовжити строк затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном на шість місяців, з 16.09.2023 року по 16.03.2024 року.

Відповідно до ч. 18 ст. 289 КАС України на час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 14.09.2023 року.

Суддя: А.В. Плінська