Справа № 420/3471/23
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/3471/23

Перша інстанція: суддя Тарасишина О.М.,

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Зуєвої Л.Є.,

суддів: Коваля М.П., Турецької І.О.

при секретарі Цехмейстренко Ю.В.,

за участі представника апелянта Богорела С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування п. 5 податкової вимоги, визнання протиправними дій

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати протиправним та скасувати п. 5 податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-8728-54У, складеної 28.08.2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області, щодо дати набрання чинності податкової вимоги, а тому визнати дії Головного управління ДПС в Одеській області щодо направлення податкової вимоги №Ф-8728-54У, складеної 28.08.2021 року, до виконавчого органу для примусового виконання протиправними.

В обґрунтування позову зазначалось, що податкова вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-8728-54У, складеної 28.08.2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області була направлена до виконавчого органу для примусового виконання із пропуском строків.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року, ухвалене в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Одесі у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Доводами апеляційної скарги зазначено, що податкова вимога №Ф-8728-54У від 28.08.2021 року набрала чинності у січні 2021 року, а тому у відповідача були відсутні підстави для проставлення у п. 5 вимоги дату набрання чинності 20.01.2023 р. та направлення такої вимоги до виконавчого органу для примусового виконання.

Відповідачем відзив на апеляційну скаргу не надано.

10.07.2023 р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 про стягнення з відповідача понесені нею судові витрати по справі та витрати на професійну правничу допомогу, докази яких будуть надані позивачем протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, відповідач в судове засідання не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, позивач був присутній під час розгляду справи та не заперечував щодо її розгляду за відсутності належним чином повідомленого відповідача, тому враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності ГУ ДПС в Одеській області.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.08.2021 р. ГУ ДПС в Одеській області була складена податкова вимога №Ф-8728-54У про стягнення в примусовому порядку з позивача ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 30660,74 грн.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що податкова вимога №Ф-8728-54У вступила в законну силу 20.01.2023 р. та була направлена Головним управлінням ДПС в Одеській області до виконавчого органу для примусового виконання.

07.02.2023 року головним державним виконавцем Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Луценко Іриною Іванівною відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження № 70937901 по виконанню податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-8728-54у, складеної 28.08.2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Однак, на думку позивача відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» вказана податкова вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-8728-54У, складеної 28.08.2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області була направлена до виконавчого органу для примусового виконання із пропуском строків, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 2464-VI).

Законом № 2464-VI визначено правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Вимогами п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI встановлено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 4 статті 8 Закону № 2464-VI встановлено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Облік нарахованих і сплачених сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування здійснюється контролюючим органом в інтегрованій картці платника, що відкривається за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками. Недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або несплачена у строки, встановлені цим законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом. Приписами пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Відповідно до вимог п. 59.3 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Згідно п.102.4 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів Державною фіскальною службою України та її територіальними органами встановлена Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 20 квітня 2015 р. № 449. (надалі по тексту - Інструкція)

Згідно з вимогами Закону № 2464-VI та Інструкції № 449 на платника покладено обов`язок щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до вимог п.п. 6, 7 ст. 13 Закону № 2464-VI та розділу VI Інструкції "Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 р. № 449, органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

Приписами статті 25 Закону та пункту 3 Розділу VI Інструкції "Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Статтею 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та п. 3 Розділу VI Інструкції встановлено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДПС в Одеській області 28.08.2021 р. була складена вимога про сплату боргу №Ф-8728-54У, якою повідомлялося, що станом на 31.10.2020 р. у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 30660,74 грн.

При цьому п. 5 вимоги про сплату боргу №Ф-8728-54У не містив жодних відомостей або записів стосовно дати набрання чинності вимоги, оскільки вона не набула статусу узгодженого податкового зобов`язання.

Згідно наданих позивачем до апеляційної скарги доказів вбачається, що ГУ ДПС в Одеській області 11.09.2021 р. на виконання ст. 59 ПК України направило засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 цю вимогу про сплату боргу №Ф-8728-54У поштовим відправленням №806, яка була вручена позивачу 18.09.2021 р. (а.с.35-38).

Позивач отримала вимогу про сплату боргу, не оскаржила її а ні в адміністративному, а ні в судовому порядку, при цьому борг не сплатила.

В подальшому, Головне управління ДПС в Одеській області встановило, що станом на 20.01.2023 р. за ОСОБА_1 наявна заборгованість (недоїмка, штраф, пеня) зі сплати єдиного внеску, а тому в п. 5 вимоги №Ф-8728-54У, зазначивши дату направлення вимоги до органу ДВС, а саме 20.01.2023 р., направило таку вимогу до органу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Апелянт вважає, що вимога про сплату боргу №Ф-8728-54У від 28.08.2021 року набрала чинності у вересня 2021 року, а тому у відповідача були відсутні підстави для проставлення у п. 5 вимоги дату набрання чинності 20.01.2023 р. та направлення такої вимоги до виконавчого органу для примусового виконання з порушенням трьох місячного строку, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».

З цього приводу судова колегія вважає зазначити, що в п. 5 вимоги про сплату боргу податковим органом заповнюється або дата при пред`явленні вимоги до органу державної виконавчої служби або при направленні узгодженої вимоги платнику.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, на момент направлення вимоги позивачу 11.09.2021 р., зазначена вимога не набула статусу узгодженої податкової вимоги.

Судом встановлено, що на виконання норм Податкового кодексу України вимога про сплату боргу №Ф-8728-54У містить відомості про факт виникнення грошового зобов`язання, розмір податкового боргу, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Згідно п.2, 3 вимоги про сплату боргу №Ф-8728-54У встановлено, що позивачу було роз`яснено, що у разі з непогодженням з такою вимогою він має право звернутись до податкового органу вищого рівня або до суду протягом 10 календарних днів з дня одержання такої вимоги, а також зазначено про необхідність сплати суми вимоги протягом 10 календарних днів з дня одержання такої вимоги.

Таким чином, колегія суддів встановила, що з моменту отримання вимоги про сплату боргу №Ф-8728-54У, а саме з 18.09.2021 р., ОСОБА_1 протягом 10 днів зобов`язана була сплатити суму боргу, а у разі не погодження з такою вимогою, мала право оскаржити вимогу до податкового органу вищого рівня або до суду протягом 10 календарних днів з дня одержання такої вимоги, разом з тим матеріали справи не містять доказів сплати боргу або оскарження такої вимоги, а тому у відповідності до норм ПК України вимога про сплату боргу Ф-8728-54У набрала статусу узгодженої 29.09.2021 р. після закінчення 10-ти денного строку.

Як вже було зазначено вище, у відповідності до п.102.4 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Таким чином, Головне управління ДПС в Одеській області має право протягом 3 років стягнути грошове зобов`язання з позивача в примусовому порядку.

Колегія суддів не погоджується з позицією апелянта про те, що відповідачем протиправно в п. 5 вимоги проставлено дату 20.01.2023 р. щодо дати набрання чинності податкової вимоги, оскільки зазначена дата не є датою набрання чинності вимогою, а є датою направлення відповідачем такої вимоги до виконавчого органу, при цьому ГУ ДПС в Одеській області трьох річний строк для стягнення грошового зобов`язання у відповідності до п.102.4 ПК України не пропустило.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією позивача про те, що вимога про сплату боргу №Ф-8728-54У отримана ОСОБА_1 18.09.2021 р. та саме з цього моменту слід рахувати строк, з якого така вимога набирає статусу узгодженої, проте такі доводи не спростовують законність дій відповідача щодо можливості стягнення грошового зобов`язання з позивача протягом трьох років, а тому доводи апелянта про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-8728-54У, складена 28.08.2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області була направлена до виконавчого органу для примусового виконання із пропуском строків є безпідставними.

З огляду на викладене колегія суддів зазначає, що доводи позивача про протиправність дій відповідача щодо проставлення в п. 5 податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-8728-54У дати набрання чинності податкової вимоги та направлення такої вимоги до виконавчого органу для примусового виконання не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

При цьому, колегія суддів зазначає, що запроваджені податковим законодавством способи оскарження рішень податкових органів - адміністративний та судовий, повною мірою дають можливість платнику податків захистити порушені права, однак у цій справі склалась ситуація коли позивач 18.09.2021 р. отримав вимогу №Ф-8728-54У про що не заперечує та надає суду відповідні докази (а.с. 36-37), однак зазначену суму боргу в добровільному порядку не сплатив та своїм правом щодо оскарження такої вимоги не скористався, проте звертається до суду з цим позовом, зазначаючи про протиправність дій відповідача щодо заповнення п. 5 вимоги та направлення її до виконавчого органу.

За правилами ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи та інтереси інших осіб.

Виходячи із положень ст.17 КАС України предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Із наведених норм права вбачається, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Проте ці рішення, дія або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, однак у цій справі вчинення відповідачем законних дій щодо направлення вимоги №Ф-8728-54У протягом встановленого строку до примусового виконання не породжують нових правовідносин.

В свою чергу колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглядаючи справу за адміністративним позовом не вирішив питання щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій Головного управління ДПС в Одеській області щодо направлення податкової вимоги №Ф-8728-54У, складеної 28.08.2021 року, до виконавчого органу для примусового виконання, що є порушення норм процесуального права та є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції колегія суддів в повному обсязі дослідила заявлені позовні вимоги, надала оцінку доводам позивача викладеним у позовній заяві, апеляційній скарзі та під час розгляду справи у відкритому судовому засіданні, проте противності дій відповідача щодо внесення інформації до п. 5 податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-8728-54У, складеної 28.08.2021 року та щодо направлення вимоги до виконавчого органу для примусового виконання не встановила, а тому колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Також, не підлягає задоволенню надана до суду апеляційної інстанції заява про стягнення на користь позивача понесених судових витрат, оскільки у відповідності до ст. 139 КАС України відшкодуванню підлягають усі судові витрати стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, у разі задоволення позову, однак в даному випадку в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст.317 підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 262, 263, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 325-328 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Повний текст складено та підписано 13.09.2023 року

Головуюча суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: М.П. Коваль

Суддя: І.О. Турецька