Справа № 280/6887/23
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

13 вересня 2023 року (10:00)Справа № 280/6887/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (69114, м. Запоріжжя, вул. Героїв 93-ї бригади, 16-А; ); третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державна служба України з безпеки на транспорті (03150, м.Київ, вул. Антоновича, буд.51, ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

30.08.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державна служба України з безпеки на транспорті (далі третя особа), в якій позивач просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.08.2023 №72426032.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що строк пред`явлення виконавчого документа - постанови Державної служби України з безпеки на транспорті від 23.12.2021 №00004722, до виконання сплинув 17.03.2022, а тому постанова відповідача про відкриття виконавчого провадження є протиправною. Зазначає, що оскарження постанови Державної служба України з безпеки на транспорті від 23.12.2021 №00004722 у судовому порядку відбулося у вересні 2022 року, тобто вже після спливу строку пред`явлення її до виконання, а тому зупинення строків, відповідно до ч. 3 ст. 300-2 КУпАП є безпідставним. Беручи до уваги вищезазначене, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 04.09.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

08.09.2023 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №39656) у якому останній зазначає, що керуючись Законом України від 15.03.2022 № 2129-ІХ «Про внесення зміни до розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Зазначає, що строк пред`явлення до виконання постанови Державної служби України з безпеки на транспорті від 23.12.2021 №00004722 сплинув 16.05.2022, тобто вже після набрання чинності Законом №2129-ІХ. Отже, строки пред`явлення вже були зупиненні вказаним законом. Зазначення у постанові від 23.12.2021 №00004722 дати пред`явлення до виконання - 17.03.2022 є опискою. Також зазначає, що постанова Державної служби України з безпеки на транспорті від 23.12.2021 №00004722 набрала законної сили 11.07.2023 за наслідками розгляду Третім апеляційним адміністративним судом. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

11.09.2023 до суду від представника третьої особи надійшли письмові пояснення (вх. №40101, в яких останній зазначає, що строк пред`явлення до виконання постановови спливає 16.05.2022, у відповідності до вимог Закону № 2129-ІХ. Законність постанови Державної служби України з безпеки на транспорті від 23.12.2021 №00004722 підтверджена у судовому порядку, відтак підстав для задоволення позовних вимог не має.

За приписами ч. 4 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Постановою Державної служби України з безпеки на транспорті серії ВМ №00004722 від 23.12.2022 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовано в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34000грн.

Як зазначено у вказаній постанові, дата набрання нею законної сили 15.02.2022, строк пред`явлення до виконання 17.03.2022.

08.08.2022 до Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява Державної служби України з безпеки на транспорті про примусове виконання постанови від 23.12.2021 №00004722.

18.08.2022 державним виконавцем відкрито виконавче провадження №69679203.

31.03.2023 в.о.начальника Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження, якою скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.08.2022 №69679203.

22.09.2022 ОСОБА_1 звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області із позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови Державної служби України з безпеки на транспорті від 23.12.2021 №00004722.

Рішенням Запорізького районного суду №317/2146/22 від 10.11.2022, яке залишено без змін Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.07.2023, позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення.

03.08.2023 Державна служба України з безпеки на транспорті повторно звернулась до Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про примусове виконання постанови від 23.12.2021 ВМ №00004722.

17.08.2023 державним виконавцем Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Круліковською В.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Державної служби України з безпеки на транспорті від 23.12.2021 ВМ №00004722.

Вважаючи, що відповідачем відкрито виконавче провадження за виконавчим документом, строк пред`явлення якого до виконання сплинув, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 КАС України, відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону №1404-VІІ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону №1404-VІІ, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Частиною 3 статті 4 Закону №1404-VІІ передбачено, що виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Виконавчий документ може бути видано у формі електронного документа відповідно до законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги». Порядок пред`явлення до виконання виконавчих документів, виданих у формі електронного документа, визначається Міністерством юстиції України.

Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону №1404-VІІ, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку; 12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VІІ встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VІІ, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті визначено статтею 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Відповідно до абз. 2 ст. 300-2 КУпАП, у разі несплати штрафу особами, зазначеними у частині першій цієї статті, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті підлягає примусовому виконанню протягом 30 днів з дня набрання нею законної сили.

З аналізу наведеного слідує, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті підлягає примусовому виконанню протягом 30 днів з дня набрання нею законної сили шляхом направлення такої постанови разом із заявою про примусове виконання рішення в паперовому або електронному вигляді стягувачем Державною службою України з безпеки на транспорті до відповідного органу державної виконавчої служби. Водночас, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, зокрема у разі пропуску встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зі змісту постанови Державної служби України з безпеки на транспорті від 23.12.2021 ВМ №00004722 вбачається, що постанова Державної служби України з безпеки на транспорті набрала законної сили 15.02.2022 (зі строком пред`явлення до виконання 17.03.2023).

Стягувач звертався до відповідача 18.08.2022 із заявою про примусове виконання постанови від 23.12.2021 ВМ №00004722. Проте, оскільки державним виконавцем було відкрито виконавче провадження за виконавчим документом, строк пред`явлення якого до виконання сплинув, то в.о.начальника Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) постанова про відкриття виконавчого провадження від 18.08.2022 була скасована.

Проте, 03.08.2023 стягувач повторно звернувся до Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про примусове виконання вказаної постанови, мотивуючи свою заяву закінченням судового розгляду справи про скасування постанови Державної служби України з безпеки на транспорті від 23.12.2021 №00004722.

Суд вважає, що стягувачем пропущено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Так, у постанові Державної служби України з безпеки на транспорті від 23.12.2021 ВМ №00004722 зазначений строк пред`явлення її до виконання 17.03.2022.

Тобто, третьою особою строк пред`явлення виконавчого документу до виконання був прострочений більше ніж на рік, тому, відповідно, відповідач не мав права відкривати за ним відповідне виконавче провадження і повинен був повернути його стягувачу.

Разом з цим, посилання відповідача на переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, у зв`язку із судовим оскарженням, суд дослідивши відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 300-2 КУпАП, у разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги.

Так, постанова Державної служби України з безпеки на транспорті від 23.12.2021 №00004722 набрала законної сили 15.02.2022, строк пред`явлення її до виконання 17.03.2022.

В той же час, ОСОБА_1 звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області із позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови від 23.12.2021 №00004722 Державної служби України з безпеки на транспорті 22.09.2022.

Оскільки, ОСОБА_1 здійснив судове оскарження постанови Державної служби України з безпеки на транспорті від 23.12.2021 №00004722 вже після закінчення строку пред`явлення її до виконання, то, відповідно, відсутні підстави для зупинення перебігу строків.

Отже, перегляд у судовому порядку постанови Державної служби України з безпеки на транспорті від 23.12.2021 №00004722 не змінює строку пред`явлення цієї постанови до виконання.

Щодо посилань відповідача та третьої особи на той факт, що третьої особою помилково вказано строк пред`явлення постанови до виконання 17.03.2022, а правильною датою є 16.05.2022.

Так, відповідач вважає, що порядок виконання постанови Державної служби України з безпеки на транспорті від 23.12.2021 №00004722 регулюється ст. 300-1 КУпАП, а не ст. 300-2 КУпАП, а третьою особою допущено помилку в частині строку пред`явлення до виконання.

На думку відповідача правильний строк пред`явлення до виконання 16.05.2022, а тому, відповідно до вимог Закону №2129-ІХ, строк пред`явлення до виконання має перериватись.

Суд не погоджується із такою позицією відповідача та зазначає, що докази виправлення третьою особою помилки в частині зазначення строку пред`явлення постанови від 23.12.2021 №00004722 до виконання суду не надано.

У цьому випадку постанова Державної служби України з безпеки на транспорті від 23.12.2021 ВМ №00004722 видана уповноваженим органом, відтак, ризики помилки не можуть перекладатись на фізичну особу.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому, Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах "Лелас проти Хорватії", "Тошкуце та інші проти Румунії") і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", "Беєлер проти Італії").

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі "Лелас проти Хорватії").

Іншими словами, ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" та у справах "Ґаші проти Хорватії" "Трґо проти Хорватії").

Отже йдеться про дотримання принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" Онер`їлдіз проти Туреччини", "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" "Москаль проти Польщі").

Таким чином, суд вважає, що відповідачем відкрито виконавче провадження з виконання постанови, строк пред`явлення якої до виконання сплинув.

Відтак, в даному випадку відповідач мав повернути постанову протягом трьох днів стягувачу без виконання у зв`язку із пропуском встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Круглівської Вікторії Миколаївни від 17.08.2023 ВП № 72426032.

Як зазначено у частині першій статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина перша статті 143 КАС України). Згідно із ч. 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням задоволення позовних вимог, на користь позивача слід стягнути судовий збір за позовною заявою у розмірі 1073,60 грн., які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (69114, м. Запоріжжя, вул. Героїв 93-ї бригади, 16-А; ); третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державна служба України з безпеки на транспорті (03150, м.Київ, вул. Антоновича, буд.51, ) про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Круліковської Вікторії Миколаївни від 17.08.2023 ВП № 72426032.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його підписання.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 13.09.2023.

Суддя Ю.В. Калашник