Справа № 290/1247/23
Суддя: Кірічук М. М.
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Романівський районний суд Житомирської області
14 вересня 2023 року смт. Романів
Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Кірічука М.М., з участю секретаря судового засідання Панасюк К.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області та сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №5 Житомирського районного управління поліції ГУНП у Житомирській області,-
26 квітня 2023 року через систему «Електронний суд» адвокат Кулаківський В.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Романівського районного суду Житомирської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області та сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №5 Житомирського районного управління поліції ГУНП у Житомирській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №5 Житомирського районного управління поліції ГУНП у Житомирській області від 15 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частинами 1, 5, 6 статті 121, за частиною 2 статті 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400,00 грн.
Представник позивача в позовній заяві заперечує факт вчинення позивачем зазначеного адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що відсутні будь-які докази вчинення правопорушень останнім. Крім цього зазначає, що про наявність оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався 1 вересня 2023 року через особистий електронний кабінет мобільного додатку «Дія».
Враховуючи вищевикладене суд при винесенні постанови про відкриття провадження від 5 вересня 2023 року прийшов до висновку, що адміністративний позов поданий у строк, установлений законом.
12 вересня 2023 року від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що інспектором сектору реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №5 Житомирського районного управління поліції ГУНП у Житомирській області капітаном поліції Іщуком В.А. 15 квітня 2023 року було встановлено, що ОСОБА_1 керував незареєстрованим в установленому законом порядку транспортним засобом з відсутньою передньою фарою в темну пору доби, без мотошолому, та без посвідчення водія відповідної категорії, що підтверджується матеріалами справи. За вищевказаних обставин представник відповідача вважає, що позивача правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог частин 1, 5, 6 статті 121, частини 2 статті 126 КУпАП, а оскаржувана постанова винесена у відповідності до вимог чинного законодавства.
Крім цього, представником Головного управління Національної поліції в Житомирській області додано до відзиву відеозапис на підтвердження вчинення позивачем правопорушення.
В судове засідання позивач його представник, представники відповідачів не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, Позивач та його представник про причини неявки суд не повідомили, клопотань про розгляд справи без їх участі не заявляли. Представник Головного управління Національної поліції в Житомирській області заявив клопотання про розгляд справи без участі, просив відмовити у задоволенні позову.
Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно пункту 3 частини 1 статті 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Приписами частини 2 статті 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Відповідно до статті 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні від 1 грудня 2004 року № 1-10/2004, охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечатьКонституції законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам.
Суд приймає до уваги, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 листопада 2010 року в справі «Мушта проти України» зазначено: право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.
Строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із її заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного процесу та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративногосудочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Таким чином, для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.
Судом встановлено, що підставою для звернення до суду із даним позовом, є незгода позивача із діями працівника поліції, які виразились у складанні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення.
Приймаючи до уваги зміст заявлених позивачем вимог, суд дійшов висновку, що для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду із даним позовом, необхідно встановити факт, коли позивачу стало відомо про існування оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення відносно нього.
Статтею 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
З матеріалів справи, а саме: з відеозапису наданого відповідачем, встановлено, що про порушення свого права позивач фактично дізнався 14 квітня 2023 року після оголошення йому працівником поліції оскаржуваної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, від підписання та отримання якої він відмовився.
Представник позивача в позові посилається на те, що строк оскарження постанови пропущено ОСОБА_1 з поважної причини, так як про наявність оскаржуваної постанови він дізнався 1 вересня 2023 року, однак дане твердження представника позивача суд не бере до уваги, оскільки воно спростовується наданими відповідачем відеодоказами. Суд вважає, що фактично позивач дізнався про існування оскаржуваної постанови 14 квітня 2023 року під час її складання в його присутності, відповідно, він не був позбавлений можливості звернутися з відповідним позовом до суду в межах строку, встановленого статті 286 КАС України.
Відмова від підпису в постанові та від отримання її копії не може впливати на 10-ти денний строк подачі позовної заяви. Представником позивача позовна заява була направлена до суду через систему «Електронний суд» 12 вересня 2023 року з пропущенням десятиденного строку.
Відповідно до частини 1 статті 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.
Аналогічна правова позиція стосовно обрахунку строків, встановлених для звернення до суду за захистом прав у справах про адміністративні правопорушення, висловлена Верховним Судом у постанові від 18 січня 2019 року (справа № 576/1434/17).
Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 подано поза межами строку звернення до суду за захистом свого порушеного права і при цьому будь-яких доказів щодо поважності причин пропуску цього строку, які об`єктивно та істотно перешкоджали зверненню до суду, і не залежали від волевиявлення позивача, матеріали справи не містять.
Відповідно до частини 3 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Частиною четвертою статті 123 КАС України визначено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Отже, з огляду на викладене, враховуючи те, що позивачем ОСОБА_1 пропущено встановлений законом строк звернення до суду з даним позовом, та відсутні поважні причини для поновлення строку звернення до суду з даним позовом, суд дійшов висновку про неможливість розгляду даної справи по суті, та вважає за необхідне залишити даний адміністративний позов без розгляду.
Керуючись статтями 2, 5, 9, 72-76, 122, 123, 194, 229, 240, 243, 248, 294 КАС України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області та сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №5 Житомирського районного управління поліції ГУНП у Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення у порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XII «Перехідні положення» КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя М.М. Кірічук