Справа № 160/15096/23
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
30.06.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести ОСОБА_1 з пенсії державного службовця по інвалідності на інший вид пенсії державного службовця за віком відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року, з 25 травня 2022 року та здійснити нарахування і виплату пенсії (з урахуванням раніше виплачених сум) на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №11-11-11/5490 від 12.05.2022 року станом на квітень 2022 року, та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №11-11-11/5492 від 12.05.2022 року станом на квітень 2022 року, які видані Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.07.2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами з 03.08.2023 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно з довідкою в.о. начальника відділу управління персоналом Євгенії Овчаренко від 05.09.2023 року №152 суддя Серьогіна Олена Василівна перебувала: з 07.08.2023 року по 11.08.2023 року; з 14.08.2023 року по 18.08.2023 року; з 21.08.2023 року по 25.08.2023 року; з 28.08.2023 року по 01.09.2023 року та з 04.09.2023 року по 08.09.2023 року у щорічній відпустці.
У зв`язку з перебуванням судді Серьогіної О.В. у відпустці, рішення ухвалено в перший робочий день судді 11.09.2023 року.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваєте на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримуєте пенсію по інвалідності згідно Закону України Про державну службу, згідно стажу держслужбовця, з 19.04.2010 року. Загальний процент розрахунку пенсії від заробітку - 90%, період для розрахунку середньомісячного заробітку для обчислення з 01.03.2010 року по 31.02.2010 року.
25.05.2022 року позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із переходом на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», з врахуванням нових довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії держслужбовця від 12.05.2022 року №11-11-11/5490 та № 11-11-11/5492 станом на квітень 2022 року, виданих Головним управлінням казначейської служби України в Дніпропетровській області.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було направено заяву позивачки разом із наданими до неї документами для розгляду за принципом екстериторіальності.
Не погодившись із вказаним рішенням суду позивачка оскаржила його в судовому порядку.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2022 року по справі №160/11084/22, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії у зв`язку з переходом на інший вид пенсії, за віком згідно Закону України Про державну службу та прийняти рішення у встановленому порядку, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки, та з урахуванням положень ст. 37 Закону України Про державну службу.

Вказане рішення суду набрало законної сили 15.02.2023 року.

На виконання рішення суду від 23.09.2022 року по справі №160/11084/22 відповідачем повторно розглянуті документи, надані позивачкою разом із заявою від 25.05.2022 року про перехід на пенсію за віком згідно Закону України Про державну службу. Разом із заявою позивачкою надано нові довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії держслужбовця від 12.05.2022 року №11-11-11/5490 та № 11-11-11/5492 станом на квітень 2022 року, видані Головним управлінням казначейської служби України в Дніпропетровській області.

Однак, при повторному розгляду заяви від 30.05.2022 року та наданих довідок рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову №43 від 31.03.2023 року в переведенні на пенсію за віком з урахуванням положень ст.37 Закону України Про державну службу, відмовлено. Так, у вказаному рішенні зазначено, що з 01.05.2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VІІІ. Згідно з пунктом 2 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» цього Закону втратив чинність Закон від 16.12.1993 року №3723-ХІІ Про державну службу, окрім статті 37. Відповідно до пунктів 10 і 12 цього розділу на призначення пенсії відповідно до ст.З7 можуть розраховувати, зокрема особи, які на день набрання чинності Закону №889 займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ. Пунктом 3 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року №622 передбачено, що право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XІІ мають особи, яким до набрання чинності Законом №889 пенсія відповідно до Закону №372З-XIІ не призначалась. ОСОБА_1 з 29.03.2010 року отримує пенсію по інвалідності 2 групи згідно Закону України Про державну службу. Тому, на виконання рішення суду від 23.09.2022 року, при повторному розгляду заяви від 30.05.2022 року та наданих довідок в переведенні на пенсію за віком з урахуванням положень ст.37 Закону України Про державну службу відмовлено.

Вважаючи такі дії відповідача та рішення відповідача про відмову в переході на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» протиправними, позивач звернулася до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

За змістом ч.1 ст.9, ч.1 ст.10 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За змістом ч.1 ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто до 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла пенсійного віку та з 19.04.2010 року їй було призначено пенсію по інвалідності згідно Закону України Про державну службу, згідно стажу держслужбовця, і цей факт сторонами не заперечується.

25.05.2022 року позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із переходом на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», з врахуванням нових довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії держслужбовця від 12.05.2022 року №11-11-11/5490 та № 11-11-11/5492 станом на квітень 2022 року, виданих Головним управлінням казначейської служби України в Дніпропетровській області.

Зі змісту оскаржуваного рішення №43 від 31.03.2023 року вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило позивачці у переведенні на пенсію за віком за заявою від 25.05.2022 року, оскільки, на переконання відповідача, право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ мають особи за умови, якщо до набрання чинності Законом (01 травня 2016 року) не призначалась пенсія згідно з Законом України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ, тоді як ОСОБА_1 вже було призначено пенсію по інвалідності 2 групи згідно з Законом України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ (далі - Закон №889-VІІІ), відповідно до статті 90 якого встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з п.2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ з 01 травня 2015 року втратив чинність Закон №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

За змістом пункту 10 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пункт 12 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VІІІ передбачає, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови, зокрема: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Разом з тим, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

З аналізу наведених вище правових норм вбачається, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом №889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних Закону України №889-VІІІ та мають передбачені ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Проаналізувавши наведені вище правові норми, можна дійти висновку про те, що із набранням чинності Законом №889-VІІІ державні службовці втратили право на призначення спеціальних пенсій та отримали право на призначення пенсій на загальних підставах, тобто відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак законодавцем передбачено виключення для тих осіб, які станом на 01 травня 2016 року мають не менш як 20 років стажу на посадах державної служби, незалежно від того, чи займали такі особи станом на 01 травня 2016 року посади державної служби.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 досягла пенсійного віку, встановленого Законом №1058-ІV, має необхідний страховий стаж, в тому числі понад 20 років на посадах державних службовців, а тому з урахуванням положень пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ має право на пенсію за віком на підставі статті 37 Закону №3723-XII.

При цьому, суд вважає безпідставними доводи ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про те, що особи, яким до набрання чинності Законом №889-VІІІ призначалася пенсія відповідно до Закону №3723-XII, не мають права на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону, оскільки ані статтею 37 Закону №3723-ХІІ, ані Законом №889-VШ такі обмеження не встановлені, так як тлумачення відповідачем положень закону не відповідає принципу верховенства права.

Наведеними вище правовим нормами передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії. Законодавець оперує лише поняттям призначення пенсії, яким є первинне її призначення та поняттям переведення пенсії з виду на вид, яким є всі подальші зміни виду пенсії.

Перерахунок пенсії, за своїм змістом є зміною розміру одного і того ж виду пенсії, у зв`язку із зміною показника, що був базою для визначення розміру пенсії (заробітної плати, грошового забезпечення тощо), чи з інших підстав, передбачених чинним законодавством.

Суд зазначає, що спірні правовідносини стосуються саме переведення ОСОБА_1 з одного виду пенсії на інший за пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 з урахуванням положень пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ має право на пенсію за віком на підставі статті 37 Закону №3723-ХІІ, оскільки вона досягла встановленого Законом №1058-ІV пенсійного віку, має необхідний страховий стаж, в тому числі понад 20 років на посадах державних службовців, а тому дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком є протиправними, а рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком №43 від 31.03.2023 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести ОСОБА_1 з пенсії державного службовця по інвалідності на інший вид пенсії державного службовця за віком відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року, з 25 травня 2022 року.

Щодо вимоги про нарахування і виплату пенсії на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №11-11-11/5490 від 12.05.2022 року станом на квітень 2022 року, та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №11-11-11/5492 від 12.05.2022 року станом на квітень 2022 року, які видані Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, то суд вважає такі вимоги передчасними, оскільки за результатами розгляду заяви позивачки пенсійним органом зроблено висновок, що остання не має права на отримання пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», переведення на пенсію державного службовця за віком здійснено не було, і питання щодо сум заробітної плати, які мають враховуватися при визначенні розміру пенсії державного службовця за віком на час звернення позивачки у цій справі пенсійним органом не вирішувалось. Оскільки захисту відповідно до положень КАС України підлягають порушені права, то у спірних правовідносинах вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Посилання позивача на постанови Верховного Суду від 27 січня 2023 року у справі №340/4184/21, від 10.07.2018 року у справі №591/6970/16-а та від 19.03.2019 року у справі №466/5138/17 суд до уваги не приймає, оскільки спірні правовідносини не є аналогічними, так як у розглядуваній справі позивачці наразі призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ, і 25.05.2022 року позивачка звернулася із заявою до відповідача про перехід з пенсії по інвалідності призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» на пенсію по віку згідно з Законом України «Про державну службу», а у справах №340/4184/21, №591/6970/16-а та №466/5138/17 позивачу першочергово була призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ; з 01 березня 2019 року пенсію по інвалідності як інваліду II групи за нормами Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ перераховано за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; у травні 2021 року позивач звернулася із заявою до відповідача про перехід з пенсії по інвалідності II групи, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно зі ст.37 Закону України «Про державну службу».

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, та з системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Доказів понесення судових витрат не пов`язаних із сплатою судового збору позивачем не надано.

Тобто, у разі задоволення позовних вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Згідно ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно Закону України Про державну службу.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно Закону України Про державну службу №43 від 31.03.2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) перевести ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з пенсії державного службовця по інвалідності на інший вид пенсії державного службовця за віком відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року, з 25 травня 2022 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна