Справа № 525/213/23
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 р.Справа № 525/213/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Бегунца А.О. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Полтавській області на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 18.04.2023, головуючий суддя І інстанції: Прасол Я.В., вул. Шевченка, 69, смт. Велика Багачка, Полтавська область, 38300, повний текст складено 18.04.23 року по справі № 525/213/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області , Інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Фененка Петра Петровича

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Великобагачанського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Фененка Петра Петровича, в якому просив суд:

- скасувати постанову Інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Фененка Петра Петровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 656634 від 12.02.2023, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено штраф у розмірі 3400,00 грн;

- закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про незаконність оскаржуваної постанови, з тих підстав, що працівники поліції транспортний засіб під керуванням позивача не зупиняли, підійшли до припаркованого на узбіччі дороги автомобіля та почали незаконно вимагати пред`явити документи, після чого прийнято рішення про накладення на позивача адміністративного правопорушення. Крім того, вказано, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 18.04.2023 поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Фененка Петра Петровича, Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позов ОСОБА_1 задоволено.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 656634 від 12.02.2023 за ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 121-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 скасовано, провадження по справі закрито.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем, Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області, подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, 12.02.2023 Інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Фененком П. П. винесено постанову серії БАД №656634 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на підставі ч. 1 ст. 121-3, ч. 2 ст. 126 КУпАП у розмірі 3400,00 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що ОСОБА_1 12.02.2023 о 23 год 00 хв по вул. Каштанова, 24 в селищі Велика Багачка керував автомобілем марки «RENAULT» днз НОМЕР_1 без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, а також на даному автомобілі був забруднений задній номерний знак, що не давав змоги визначити символи даного номерного знаку на відстані 20м. Зі змісту постанови встановлено, що до постанови додається відеофіксація на реєстратор та боді-камеру №/48.

Не погодившись з постановою про накладення адміністративного стягнення, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 121-3 КУпАП визначено, що керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 2 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України "Про дорожній рух".

Статтею 1 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема, передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 "Про правила дорожнього руху" затверджено Правила дорожнього руху (надалі - ПДР).

Відповідно до п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п. 2.1 (а) ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.9 (в) ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що, зокрема, закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також: працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також: працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З відеозапису, долученого відповідачем до матеріалів встановлено, що автомобіль марки «RENAULT» днз НОМЕР_1 під керуванням позивача, рухаючись по дорозі здійснив зупинку біля автомобіля співробітників патрульної поліції. Номерний знак на автомобілі «RENAULT» днз НОМЕР_1 в порушення вимог п. 2.9 (в) був забруднений, про що інспектор поліції повідомив позивача та під час спілкування інспектора патрульної поліції з ОСОБА_1 у останнього встановлено ознаки алкогольного сп`яніння. На вимогу відповідача пред`явити посвідчення водія, ОСОБА_1 повідомив, що відповідне посвідчення відсутнє, що свідчить про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачу повідомлено про підстави притягнення останнього до адміністративної відповідальності, роз`яснено його права, а за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення вручено копію оскаржуваної постанови, що також підтверджується підписом ОСОБА_1 у графі оскаржуваної постанови про роз`яснення прав та отримання копії постанови.

Колегія суддів зазначає, що зміст оскаржуваної постанови відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Крім того, постановою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 14.03.2023 по справі № 525/167/23 ОСОБА_1 визнано винним і піддано стягненню по ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000,00 з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постанова Великобагачанського районного суду Полтавської області від 14.03.2023 по справі № 526/167/23 набрала законної сили 03.04.2023.

Зі змісту постанови встановлено, що протоколом про адміністративне правопорушення від 12.02.2023, яким зафіксовано, що 12 лютого 2023 року, о 22 годині 29 хвилин, по вулиці Каштанова, 42, в селищі Велика Багачка Миргородського району Полтавської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку

Суд проаналізувавши матеріали справи та запис з нагрудної камери поліцейського, приходить до висновку, що об`єктивними засобами контролю встановлено, що ОСОБА_1 дійсно самостійно здійснив зупинку транспортного засобу, яким він керував, а працівники поліції під`їхали до автомобіля, який уже не здійснював рух, але зазначені факти не спростовують того, що ОСОБА_1 в зазначений в протоколі день, час та місці дійсно керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вказані встановлені обставини по справі свідчать про обґрунтованість доводів апеляційної скарги стосовно дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

З урахуванням встановлених по справі обставин, колегія суддів дійшла висновку, що вчинення позивачем порушення п.п. 2.1 (а), 2.9 (в) ПДР України підтверджено належними і допустимими доказами, а постанова серії БАД № 656634 від 12.02.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 3400,00 грн. винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, а тому скасуванню не підлягає.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, що висновки, викладені в рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області задовольнити.

Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 18.04.2023 по справі №525/213/23 скасувати.

Прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Фененка Петра Петровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя С.С. Рєзнікова
Судді А.О. Бегунц Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 13.09.2023 року