Справа № 465/7490/19
Суддя: Величко О. В.
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

14.09.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Величка О.В.

з участю секретаря судових засідань Сподар І.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Навроцького Степана Андрійовича, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування своїх вимог вказала, що оскаржуваною постановою серії ДПО 18 № 554750 від 03.11.2019 р., винесеною інспектором Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Навроцьким Степаном Андрійовичем, на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень та визнано її винною у скоєнні правопорушення, зафіксованого не в автоматичному режимі, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, скоєного 03.11.2019 року в 00 год. 10 хв. в місті Львові на перехресті просп. В`ячеслава Чорновола та вул. Хімічна, відповідно до якої позивач, керуючи транспортним засобом марки LEXUS, модель RX 300, номерний знак НОМЕР_1 , здійснила рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 та дорожньою розміткою 1.24, чим порушила п.п. 17.1 Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення. Вважає складену щодо неї постанову необґрунтованою, оскільки така не відповідає фактичним обставинам справи, відповідно, підлягає скасуванню. Зазначає, що в її діях, які кваліфікуються за ч. 3 ст. 122 КУпАП, відсутній склад правопорушення, наполягає на тому, що винних дій вона не вчиняла. Позивач звертає увагу на те, що інспектором поліції було винесено постанову без зазначення жодного доказу вчинення інкримінованого правопорушення, така не містить посилань на перелічені у ст. 251 КУпАП докази вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. У зв`язку з цим позивач просить оскаржувану постанову скасувати.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 06.04.2023 року прийнято справу до провадження та призначено її до розгляду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. При цьому, наголосила, що жодних доказів вчинення правопорушення працівниками поліції їй не було надано, такі не представлені відповідачем і в ході судового розгляду. Крім цього, ствердила, що зазначене в оскаржуваній постанові місце скоєння адміністративного правопорушення є недостовірним, адже на місці складання постанови працівниками поліції зазначалося, що вона, нібито, допустила порушення не на перехресті вулиць, а при заїзді на автозаправну станцію.

Представник відповідача в судові засідання не з`явився, хоча неодноразово у встановленому законом порядку повідомлявся про час і місце таких, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що відповідно до оскаржуваної постанови серії ДПО18 № 554750 від 03.11.2019 року ОСОБА_1 притягнута працівниками патрульної поліції до адміністративної відповідальності за те, що вона 03.11.2019 року о 00 год. 10 хв. у м. Львові на перехресті пр. Чорновола вул. Хімічна здійснила рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 та дорожньою розміткою 1.24, чим порушила п.17.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.122 КУпАП.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за керування ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно п.17.1 ПДР України на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі. Дорожній знак 5.8 Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів. Дорога, на якій по спеціально відведеній смузі здійснюється рух транспортних засобів за встановленим маршрутом та велосипедистів.

Позивачем заперечується факт вчинення нею правопорушення, за яке її притягнуто до адміністративної відповідальності, при цьому, представником відповідача докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення у постанові про притягнення позивача до відповідальності не зазначені та відеозапису вчиненого адміністративного правопорушення суду не представлено, відзиву на позовну заяву не подано.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу на те, що представником відповідача не додано жодного належного чи допустимого доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі "Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії" Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Крім того, згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Складення самої постанови про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом вчинення особою правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, тому постанову серії ДПО18 № 554750 від 03.11.2019 року, якою притягнуто її до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, слід скасувати.

Окрім того, відповідно до ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, серед іншого, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.122 КУпАП, підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Навроцького Степана Андрійовича, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 554750 від 03.11.2019 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.122 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, - закрити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, м. Львів, вул. Перфецького, 19, код ЄДРПОУ - 40108646.

Відповідач: Інспектор Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Навроцький Степан Андрійович, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Cуддя Величко О.В.