Справа № 153/853/23
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 153/853/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Швець Р.В.

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

13 вересня 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 15 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В червні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Ямпільського районного суду Вінницької області з позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, в якому просила скасувати постанову серії АД №282663 від 28.05.2023 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 (ч.1 ст.126) КУпАП, відповідно до якої її піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень, та закрити справу на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

2. Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 15 серпня 2023 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

3. Апелянт ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

4. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що будь яких умисних дій для приведення транспортного засобу в рух вона не вчиняла.

5. Притягнувши її до адміністративної відповідальності, поліцейським не було враховано, що на момент події ключі в замку запалювання автомобіля були відсутні, двигун автомобіля був незаведений, автомобіль скотився та пошкодив (погнув) ворота домоволодіння невідомих їй людей випадково, через ненавмисне вимкнення нею важеля коробки передач під час того, як вона фотографувалась на телефон, у неї відсутні будь-які навички керування автомобілем та відсутні водійські права. Суть адміністративного правопорушення, яке зазначено у постанові про накладення адміністративного стягнення, не відповідає фактичним обставинам справи. До постанови поліцейський долучив виключно запис з портативного відеореєстратора, який не підтверджує факт керування нею автомобілем. Вважаючи свої права порушеними, позивач змушена звернутись до суду і просить винести рішення, яким скасувати як незаконну та упереджену постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №282663 від 28.05.2023 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 (ч.1 ст.126) КУпАП, відповідно до якої її піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень, та закрити справу на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 28.05.2023 поліцейським СРПП відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області сержантом поліції Дністрянським І.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серії БАД №282663 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення на підставі ст.36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3400 гривень за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126 та ч.2 ст.126 КУпАП.

7. З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 28.05.2023 о 15 годині 00 хвилин, по провулку Виноградний в м.Ямпіль Вінницької області, біля будинку 9А, керувала автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування ТЗ, та не маючи при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила вимоги п.п.2.1 ґ ПДР.

8. Судом першої інстанції також допитано свідків, з пояснень яких встановлено наступне.

9. Із показань свідка ОСОБА_2 встановлено, що 28.05.2023 приблизно о пів четвертого дня вона почула, що щось гупнуло. Коли вийшла з будинку, то побачила, що автомобіль заїхав у її паркан. ОСОБА_3 сиділа за кермом вказаного автомобіля, а ОСОБА_4 сидів ззаді на пасажирському сидінні. На її запитання що сталося, ОСОБА_5 почала її ображати, висловлювалася нецензурними словами. Потім вона викликала поліцію, перший екіпаж не міг справитися з ОСОБА_5 , тому викликали інший екіпаж. Вона вела себе неадекватно, висловлювалася на адресу працівників поліції нецензурними словами. Вказала, що коли вона вийшла з будинку, то самого руху автомобіля вона не бачила, двигун автомобіля не був ввімкнений, за кермом сиділа ОСОБА_1 . Автомобіль до її подвір`я стояв задом.

10. Із показань свідка ОСОБА_6 встановлено, що 28.05.2023 приблизно о пів на третю, коли вони разом з батьком приїхали додому автомобілем, побачила автомобіль, який стояв. Потім вона побачила як ОСОБА_1 перелазила з заднього сидіння автомобіля на переднє, після чого вказаний автомобіль поїхав і заїхав в паркан. Ззаді на пасажирському сидінні сидів ОСОБА_7 . Від автомобіля вона стояла в метрах 5-7 метрів. Двигун автомобіля не був ввімкнений, ОСОБА_1 сиділа за кермом автомобіля. ОСОБА_1 після цього вела себе неадекватно, матюкалася.

11. Із показань свідка ОСОБА_8 встановлено, що приблизно місяць тому, після обіду, точної дати не пам`ятає в м.Ямполі по провулку Виноградному, почула гуркіт, коли вийшла на вулицю, побачила автомобіль, який заїхав в паркан. ОСОБА_5 сиділа за кермом автомобіля, ОСОБА_4 сидів на задньому автомобілі. ОСОБА_5 була п`яна, кричала та матюкалася. Рух автомобіля не бачила, гул двигуна автомобіля не чула.

12. Із показань свідка ОСОБА_9 встановлено, що виїжджав 28.05.2023 на прохання іншого працівника поліції за адресою провулок Виноградний в м.Ямпіль і складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_10 . Коли він під`їхав до місця події, ОСОБА_5 сиділа на задньому в автомобілі. Їй було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, від чого вона відмовилася на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі. До висновку про те, що ОСОБА_5 керувала транспортним засобом прийшов після пояснень свідків та відео. Він особисто рух траснпортного засобу не бачив.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

13. Правова позиція апелянта викладена в пунктах 3-5 цієї постанови.

14. Відповідач вказує, що 28.05.2023 о 15 годині 00 хвилин по провулку Виноградного, 9 А в м.Ямпіль поліцейським СРРП ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області сержантом поліції Дністрянським І.В. було зупинено ОСОБА_1 під час керування нею транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , належним ОСОБА_11 . ОСОБА_1 керувала транспортним засобом без права керування таким транспортним засобом та не мала при собі поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка», на підставі чого винесено постанову серії БАД №282663 від 28.05.2023 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП за порушення п.2.1 ґ Правил дорожнього руху, а саме: керування транспортним засобом без полісу (договору) обов`язкового страхування та за ч.2 ст.126 КУпАП за порушення п.2.1.а Правил дорожнього руху, а саме: керування транспортним засобом без права керування таким транспортним засобом, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

15. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

16. Частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

17. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого ст. 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

18. Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

19. Відповідно до ст. 14 зазначеного Закону, учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

20. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

21. Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

22. Статтею 16 цього ж Закону визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

23. Пунктом 2 ч.1 закону України "Про Національну поліцію" зазначено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

24. Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 "Про правила дорожнього руху" затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР).

25. Пунктом 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

26. Згідно із п. 2.4 ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

27. Частина 1 статті 126 КУпАП встановлює, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

28 Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх робітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху зокрема за відсутність або ж за не надання посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб.

29. Пунктом 21.1 ст.21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.

30. Положеннями ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

31. Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги колегія суддів виходить з такого.

32. Відповідно до п.2.1.а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

33. Відповідно до п.2.1.ґ ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

34. Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

35. Частиною другою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

36. Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

37. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

38. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

39. Водночас, у разі надання посадовою особою суб`єкта владних повноважень доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про правомірність прийнятого останнім рішення, позивач повинен спростувати ці доводи.

40. Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

41. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

42. Відповідно до ст.79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

43. Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

44. Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

45. Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

46. Згідно положень ч.6 ст.78 КАС України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

47. Відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя від 19 квітня 2018 року №1200/0/15-18 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень» та п.5 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» - судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону.

48. Враховуючи те, що висновки місцевого та апеляційного суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 мають преюдиційне значення при розгляді даної справи, а саме щодо встановлення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 28.05.2023 о 15 годині 00 хвилин по провулку Виноградний в м.Ямпіль Вінницької області, біля будинку 9А, автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 ., судом з метою повного всебічного та об`єктивного розгляду справи були перевірені судові рішення по справі №153/812/23, які містяться Єдиному державному реєстрі судових рішень.

49. Судом встановлено, що ОСОБА_1 , відповідно до постанови Ямпільського районного суду Вінницької області по справі №153/812/23 від 15.06.2023 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Відповідно до постанови Вінницького апеляційного суду від 02.08.2023 вказану вище постанову Ямпільського районного суду Вінницької області по справі №153/812/23 від 15.06.2023 змінено та виключено з постанови застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік. В іншій частині постанову суду залишено без змін. Постанова набрала законної сили 02.08.2023.

50. Постановою Ямпільського районного суду Вінницької області від 15.06.2023 та постановою Вінницького апеляційного суду від 02.08.2023 було встановлено факт керування ОСОБА_1 28.05.2023 о 15 годині 00 хвилин по провулку Виноградний в м.Ямпіль Вінницької області, біля будинку 9А, автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 .

51. Суд першої інстанції у відповідності до ч.5 ст.242 КАС України при розгляді справи врахував правові висновки Верховного Суду по справі № 404/4467/16-а від 20.02.2019 року, яким зазначено, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

52. Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу. Отже, з аналізу змісту норм чинного законодавства, можна підсумувати, що приводячи транспортний засіб до руху, водій має знати та неухильно виконувати правила дорожнього руху.

53. Матеріали справи свідчать, що позивач згідно приписів ст.106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовується позов, не надав доказів, які би спростували факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

54. В той же час встановлені обставини справи свідчать, що постанова, яку оскаржує позивач, відповідачем винесена з дотриманням вимог чинного законодавства в межах санкції ч.2 ст.126 КУпАП, а тому підстави для її скасування відсутні.

55. Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

56. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

57. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

58. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

59. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

60. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 15 серпня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.