Справа № 442/5605/23
Суддя: Хомик А. П.
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/5605/23
Провадження №2-а/442/64/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Хомика А.П.,

з участю секретаря судового засідання Лужецької С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в суду м. Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив :

15.08.2023 представник позивача адвокат Романський С.І. звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову серія ЕАС № 7499711 від 10.08.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену «УПП у Волинській області поліцейським рядовим поліції Денисюк Юрієм Валентиновичем 1 бат. 3 рота» про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.

В обґрунтування позову покликається на те, що 10.08.2023 року на ОСОБА_1 було винесено постанову серія ЕАС № 7499711, згідно якої «10.08.2023 16:24:43 водій керуючи тз OPEL ASTRA НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 78 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 28 км/год. Швидкість руху тз вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості приладом TRUCAM LTI 20/20 ТС 008357 і чим порушив п.12.4. ПДР - Порушення швид. режиму в населених пунктах (дозвол.швид.не більше 50 км/год.). Стаття, частина статті КУпАП: ст. 122 ч.1.».

Проте, в оскаржуваній постанові не зазначено, не доведено і не конкретизовано, в чому саме полягало нібито порушення 10.08.2023р. о 16:24:43 ОСОБА_1 вимог п.12.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП (в т.ч,: взагалі не зазначено в якому саме населеному пункті 10.08.2023р. о 16:24:43 ОСОБА_1 нібито рухався на т/з OPEL ASTRA д.н.з. НОМЕР_1 зі швидкістю 78 км/год.). Відповідачем не наведено жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 10.08.2023р. о 16:24:43 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП за нібито порушення ним п.12.4 ПДР України. Також, в оскаржуваній Постанові зазначено, що «До постанови додаються: «Відео з трукам», проте в ній відсутнє посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснювався відеозапис, що зазначений, як доказ керування ОСОБА_1 10.08.2023р. транспортним засобом і вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом на підтвердження вказаних обставин. Матеріали відео та фото фіксації не містять зображень водія ОСОБА_1 під час руху транспортного засобу OPEL ASTRA д.н.з. НОМЕР_1 зі швидкістю 73 км./год., також не містять інформації щодо місця знаходження дорожнього знаку «5.45» «населений пункт» та зони його дії в кілометровій відмітці зазначеної автодороги. Відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCam, яким поліцейський ОСОБА_2 здійснював 10.08.2023р. вимірювання швидкості руху автомобіля позивача ОСОБА_1

04.09.2023 представник відповідача Соколова К. подала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі. Розгляд справи проводити без участі представника відповідача. В обґрунтування покликається на те, що Позивач в позовній заяві зазначає, що в Постанові серії ЕАС № 7499711 від 10.08.2023 відсутній його підпис. На заперечення даного твердження надають копію постанови в якій наявний підпис ОСОБА_1 в п.8 і в. п.9 Постанови і відеозапис, на якому зафіксовано, як він підписується в одному примірнику постанови власноручно.

Позивач в позовній заяві зазначає, що некоректно, неповно та не правильно зазначено посаду спеціальне звання та П.І.Б. особи, яка розглядала справу. Заперечують дане твердження, оскільки постанова виносилася в електронному режимі, ці всі дані вносяться в планшеті в окремі графи постанови, а при роздрукуванні її, ці дані розташовані одні за одними. Зазначають, що зазначені всі необхідні реквізити, місце роботи, посада, спеціальне звання, та прізвище ім`я по батькові поліцейського.

Позивач стверджує, що він взагалі не керував і не міг керувати транспортним засобом.

Дане твердження заперечують, оскільки на відеозаписі чітко видно, що Позивач був водієм, про що свідчить і фото зроблене з відеозапису. Позивач неодноразово просив щоб адміністративні матеріали склали не на нього, а на його знайомого, оскільки він вже має аналогічний штраф. Вважають, що позивач бажає уникнути відповідальності будь яким способом.

Отже, адміністративне стягнення застосовано поліцейським батальйону № 1 роти № З УПП у Волинській області ДПП рядовим поліції Денисюком Юрієм Валентиновичем у відповідності до вимог закону, у межах санкцій статті, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, а доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано. При цьому, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах належними доказами, що спростовують доводи позивача зазначені в позовній заяві.

Представник позивача адвокат Романський С.І. подав заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до ст.9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.247 КпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Матеріалами справи встановлено, що 10.08.2023 року винесено Постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ЕАС № 7499711, відповідно до якої 10.08.2023 16:24:43 водій керуючи тз OPEL ASTRA НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 78 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 28 км/год. Швидкість руху тз вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості приладом TRUCAM LTI 20/20 ТС 008357, чим порушив п.12.4. ПДР - Порушення швид. режиму в населених пунктах (дозвол.швид.не більше 50 км/год.), ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 гривень.

Із змісту спірної постанови слідує, що позивачем допущено перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів згідно дорожнього знаку більш як на двадцять кілометрів на годину. Також у відзиві на позовну заяву вказано місце вчинення правопорушення на автодорозі Н-17 Львів-Радехів-Луцьк на 124 км., в с.Гірка Полонка Луцького району, що спростовує доводи позивача про відсутність інформації про місце вчинення адміністративного правопорушення. Стосовно представленого відповідачем відеоматеріалу очевидним є визнання позивачем вчиненого правопорушення, що є беззаперечним доказом винуватості позивача у порушенні норм ч.1 ст.122 КУпАП України.

Відтак, на підставі наведеного, відповідачем правомірно визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1ст.122 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Додатково суд враховує, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloranand Francis v. The United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Таким чином, відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1ст.122 КУпАП, а відтак заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132-1,251,280 КУпАП, ст. ст.77,205,229,246,250,286 КАС України, суд

ухвалив :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 7499711 від 10.08.2023 року, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а у випадку відкладення складення рішення у повному обсязі чи його прийняття у письмовому провадженні в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Хомик А.П.