Справа № 520/5518/23
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 р.Справа № 520/5518/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

представника відповідача - Ковалевський А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2023, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/5518/23

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області

про визнання протиправним та скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області, в якому просила: визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Шевченківської селищної ради Харківської області від 04.11.2022 року №92к "Про звільнення ОСОБА_2 ".

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19 червня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження Шевченківської селищної ради Харківської області від 04.11.2022 року №92к "Про звільнення ОСОБА_2 ".

Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області ().

Відповідач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Позивачка подала відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягала на законності судового рішення та просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач в судове засідання не прибула, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила розглянути справу без її участі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 23.03.2021 призначена на посаду завідувача сектору містобудування, архітектури та капітального будівництва відділу з питань комунальної власності, житлово-комунального господарства, благоустрою та розвитку інфраструктури Шевченківської селищної ради Харківської області, про що в трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 19.02.2021 зроблено запис № 26 від 23.03.2021 року на підставі розпорядження селищного голови від 23.03.2021 №124-к (а.с. 20 - 21).

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28.04.2022 року № 80) затверджено Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебували в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 27 квітня 2022 року, до якого входила, зокрема, Шевченківська селищна територіальна громада Куп`янського району Харківської області. За загальновідомою інформацією, розміщеною в мережі Інтернет у відкритому доступі, 10 вересня 2022 року територія міста Куп`янськ, зокрема, Шевченківська селищна територіальна громада Куп`янського району Харківської області, була деокупована та звільнена Збройними силами України від збройних формувань рф.

Розпорядженням заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області від 17.06.2022 року №33-к ОСОБА_3 було звільнено із займаної посади за угодою сторін, згідно п.1 ст.36 КЗпП України з видачею трудової книжки та здісненням всіх виплат (а.с. 22 - 23).

Згідно довідки Куп`янською філією Харківського обласного центру зайнятості від 22.03.2023 року №70, позивача взято на облік як безробітного з 05.12.2022 року (а.с. 36).

Розпорядженням голови Шевченківської селищної ради Харківської області від 04.11.2022 року №92к "Про звільнення ОСОБА_2 ", завідувача сектору містобудування, архітектури та капітального будівництва відділу з питань житлово - комунального господарства, благоустрою та розвитку інфраструктури Шевченківської селищної ради ОСОБА_1 звільнено за прогул без поважних причин на підставі пункту 4 частини 1 статті 40 КЗпП України (а.с. 14).

В розпорядженні зазначено, що ОСОБА_1 була відсутньою на роботі з 24.10.2022 по 28.10.2022 та 31.10.2022 без поважних причин, про що відповідачем складено акти про відсутність на роботі №1 від 24.10.2022. №2 від 25.10.2022, №3 від 26.10.2022, №4 від 27.10.2022, №5 від 28.10.2022, №6 від 31.10.2022, що і стало підставою для її звільнення.

Позивач вважає вищевказане розпорядження голови Шевченківської селищної ради Харківської області від 04.11.2022 року №92к таким, що прийнято за відсутності правових підстав, оскільки з органу місцевого самоврядування її було звільнено у червні 2022 року на підставі розпорядження Шевченківської селищної ради від 17.06.2022 року №33-к (згідно п.1 ст.36 КЗпП України - за угодою сторін), з нею проведено повний розрахунок та видано трудову книжку. Отже, з 18.06.2022 року позивач не перебував в трудових відносинах з відповідачем, не повинен був з`являтися на службу з вказаної дати та відповідно не міг бути звільнений розпорядження Шевченківської селищної ради Харківської області від 04.11.2022 року №92к на підставі п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України - за прогул без поважних причин. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та не доведеності відповідачем правомірності прийнятого ним рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно положень ч.1 ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" для громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території, реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на надання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до статті 20 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", цим та іншими законами України.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 36 Кодексу законів про працю України, підставами припинення трудового договору є угода сторін.

Відповідно до абз.1, 2 ч.1 ст. 13 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором. Призупинення дії трудового договору може здійснюватися за ініціативи однієї із сторін на строк не більше ніж період дії воєнного стану. У разі прийняття рішення про скасування призупинення дії трудового договору до припинення або скасування воєнного стану роботодавець повинен за 10 календарних днів до відновлення дії трудового договору повідомити працівника про необхідність стати до роботи.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що законодавством, яке регулює трудові відносини, зокрема, в умовах воєнного стану, не заборонено припиняти трудові відносини з працівником під час призупинення трудового договору. Воєнний стан також не обмежує право сторін на припинення трудового договору з підстав, передбачених КЗпП України, зокрема за угодою сторін (пункт 1 статті 36 КЗпП).

З аналізу вищенаведеного вбачається, що позивач мав всі законні підстави вважати себе звільненим із займаної посади відповідно до розпорядження заступника голови Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області від 17.06.2022 року №33-к за угодою сторін (пункт 1 статті 36 КЗпП) в умовах окупації міста Куп`янськ, зокрема, Шевченківської селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області.

Судовим розглядом встановлено, в оскаржуваному розпорядженні голови Шевченківської селищної ради Харківської області від 04.11.2022 року №92к "Про звільнення ОСОБА_2 " зазначено, що з приводу відсутності на роботі з 24.10.2022 по 28.10.2022 та 31.10.2022 без поважних причин позивач пояснила, що вважала себе звільненою 17.06.2022. При цьому, оцінка відповідачем цьому не була надана.

Судова колегія зазначає, що представник Шевченківської СВА Куп`янського району Харківської області наполягає на тому, що розпорядження Шевченківської селищної ради від 17.06.2022 року №33-к про звільнення позивача є незаконним, оскільки підписано заступником голови Шевченківської селищної ради Бондаренком В.В., а не головою ОСОБА_4 .

Проте, колегія суддів не бере до уваги вищезазначені твердження, оскільки розпорядження Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області від 17.06.2022 року №33-к про звільнення позивача за угодою сторін не є предметом оскарження в межах розгляду даної справи, відповідно, судом не надається оцінка дотримання процедури його прийняття та правомірності / протиправності підписання такого розпорядження заступником голови.

Крім того, як до суду першої, так і до суду апеляційної інстанції не надано доказів його оскарження відповідачем в судовому порядку, або доказів визнання його таким, що втратило чинність. Тобто таке розпорядження від 17.06.2022 року №33-к було чинним на момент прийняття оскаржуваного в цій справі розпорядження від 04.11.2022 року №92к. Доказів зворотнього відповідачем до суду не надано.

Крім того, як вбачається з відзиву на позов представник Шевченківської СВА Куп`янського району Харківської області ставить під сумнів існування розпорядження Шевченківської селищної ради від 17.06.2022 року №33-к про звільнення позивача за угодою сторін, оскільки в журналі розпоряджень кадрових питань (особового складу) про призначення на посаду, звільнення з посади, заохочення) (номенклатурний номер НОМЕР_3 ) відсутній запис за 17.06.2022 про реєстрацію такого розпорядження.

Судова клегія не приймає до уваги такі твердження та вважає їх безпідставними та такими, що не мають жодного правового підґрунтя, оскільки ведення журналу розпоряджень кадрових питань та їх заповнення є внутрішньою діяльністю організації. Відповідно, відсутність в них записів не може свідчити про відсутність та ставити під сумнів існування наказу (розпорядження) про звільнення працівника підприємства. Правила прийняття працівника на роботу, його звільнення регулюються законодавством України про працю та передбачають оформлення особової справи на кожного працівника, в якій зберігається вся інформація стосовного нього, зокрема, і наказ (розпорядження) про звільнення (його скасування).

Щодо тверджень представника Шевченківської СВА Куп`янського району Харківської області, що запис в трудовій книжці позивача від 17.06.2022 про його звільнення за згодою сторін на підставі розпорядження Шевченківської селищної ради від 17.06.2022 року №33-к, є недійсним, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Так, відповідно до пункту 2.4 розділу 2 "Заповнення трудових книжок" Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58), усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: "Запис за № таким-то недійсний". Прийнятий за такою-то професією (посадою) і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки. У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення і переведення на іншу постійну роботу у разі незаконного звільнення або переведення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення. Наприклад, пишеться: "Запис за № таким-то є недійсним, поновлений на попередній роботі". При зміні формулювання причини звільнення пишеться: "Запис за № таким-то є недійсним" звільнений... і зазначається нове формулювання. У графі 4 в такому разі робиться посилання на наказ про поновлення на роботі або зміну формулювання причини звільнення (пункт 2.10 розділу 2 Інструкції №58).

Як встановлено судовим розглядом, до трудової книжки позивача НОМЕР_2 від 19.02.2021 внесено запис про звільнення з займаної посади за згодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України (підстава: розпорядження заступника селищного голови від 17.06.2022 року №33-к). Копія трудової книжки міститься в матеріалах справи (а.с. 20 - 21).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, в трудовій книжці позивача відсутні записи, внесені після 17.06.2022, якими запис про звільнення позивача на підставі розпорядження Шевченківської селищної ради в 17.06.2022 року №33-к визнано недійсним, а також запис про поновлення ОСОБА_1 на роботі на підставі розпорядження Шевченківської селищної ради.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зроблений в трудовій книжці позивача запис про звільнення на підставі розпорядження від 17.06.2022 року №33-к не виправлявся, не визнавався недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 Інструкції №58, отже є дійсним, що спростовує твердження відповідача в цій частині.

Так, відповідно до абзаців 5, 7 пункту 4.1 розділу 4 "Видача трудової книжки у разі звільнення" Інструкції №58, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції.

Як зазначає позивачка, після свого звільнення на підставі розпорядження Шевченківської селищної ради від 17.06.2022 року №33-к вона отримала свою трудову книжку та з нею були проведені всі грошові виплати.

Отже, колегія суддів зазначає, що внесення запису до трудової книжки про звільнення, видача трудової книжки уповноваженою особою та проведення з позивачем всіх розрахунків, на які він має право при звільненні, в своїй сукупності і є належним підтвердженням того, що ОСОБА_1 була звільнена з займаної посади 17.06.2022 року, що також спростовує твердження відповідача.

Щодо доводів представника Шевченківської СВА Куп`янського району Харківської області на існування розпорядження голови Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області від 30.04.2022 року №26к, яким призупинено дію трудових договорів із працівниками Шевченківської селищної ради з 20.06.2022 року, в тому числі, з позивачем, колегія суддів не приймає до уваги та вважає такі посилання безпідставними, оскільки трудове законодавство України не забороняє розривати трудові відносини з працівниками під час призупинення трудового договору, зокрема, за угодою сторін на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуваним розпорядженням протиправно звільнено позивача із займаної посади за прогули на підставі п.4 ч.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, оскільки розпорядженням Шевченківської селищної ради від 17.06.2022 року №33-к звільнено позивача із займаної посади (за згодою сторін відповідно до пункту 1 статті 36 КЗпП), яке не оскаржувалося відповідачем та не скасовано в судовому порядку, не визнано таким, що втратило чинність, отже є чинним. Зважаючи на що, з 17.06.2022 року позивач не перебував в трудових відносинах з відповідачем та мав всі законні підстави вважати себе звільненим у встановленому законом порядку з вказаної дати, не з`являтися на службу, стати на облік в Куп`янській філії Харківського обласного центру зайнятості.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції, що розпорядження Шевченківської селищної ради Харківської області від 04.11.2022 року №92к "Про звільнення ОСОБА_2 " підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2023 по справі № 520/5518/23 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2023 по справі № 520/5518/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 12.09.2023 року