Справа № 480/3296/23
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 вересня 2023 р. Справа № 480/3296/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що він є єдиним спадкоємцем своїх померлих батьків. Після смерті його батька приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Хоменко О.В. завела спадкову справу № 64/2020. Мати позивача не претендувала на отримання свідоцтва про право власності як дружина після померлого чоловіка, про що подала нотаріусу відповідну заяву. Після смерті матері позивач прийняв спадщину, оскільки сумісно проживав та був зареєстрований разом з померлим батьком. Інших спадкоємців за законом немає. Спадкове майно складається з житлового будинку та трьох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після звернення до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки дізнався, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про обтяження арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно. Отже, через наявність зареєстрованого обтяження майна позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на спадкове майно. Разом з тим, на даний час виконавчі провадження по відношенню до його померлого батька завершені та жоден виконавчий документ на виконанні в органі Державної виконавчої служби не перебуває. На звернення до відповідача з заявою про зняття арешту з майна отримав відмову. Вважає її протиправною та зазначає, що відмова органу Державної виконавчої служби зняти арешт з майна порушує його права та законні інтереси. Просив позов задовольнити.
Відповідач позов не визнав, у наданому суду запереченні проти позову зазначив, що з заявою про зняття арешту зі спірного майна 10.01.2023 до Відділу звернулася гр. ОСОБА_2 , її повідомлено про відсутність можливості зняти арешт з майна, оскільки виконавчі провадження, боржником у яких виступає ОСОБА_3 (батько позивача), на виконанні у Відділі не перебувають, матеріали виконавчих проваджень за 2005 рік у зв`язку із закінченням 3-річного строку зберігання знищено. Заявниці роз`яснено право звернутися до суду з позовом про припинення/зняття арешту з майна. Вказує, що 17.04.2023 Сумський районний суд Сумської області ухвалив рішення у справі № 587/537/23 про зняття арешту з майна ОСОБА_3 , накладеного постановою ВДВС Сумського районного управління юстиції АА 172909 від 26.04.2005. Оскільки на час подання цього заперечення вказане рішення не набрало законної сили, відповідач його не виконав. У свою чергу, після набрання цим рішенням законної сили і пред`явлення його до виконання арешт буде безперешкодно знято на виконання рішення суду. За таких обставин, звернення позивача до суду з позовом у цій справі є завідомо безпідставним, такий позов має очевидно штучний характер, оскільки спір з питання зняття арешту з майна, що є предметом спору в цій справі, фактично вирішено, а тому просив залишити позовну заяву без розгляду. Згодом подав до суду клопотання, в якому просив позов задовольнити (а.с.57).
Представник позивача подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що справи № 587/537/23 та № 480/3296/23 не пов`язані, мають різні предмети, наведені у поданих у них позовних заявах підстави для звернення до суду є різними та стосуються різних об`єктів нерухомого майна, а тому позовні вимоги позивача у цій справі є обгрунтованими. Вважає, що дії відповідача не грунтуються на вимогах закону, а тому є протиправними. Просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем своїх померлих батьків.
Батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).
Після смерті батька позивача приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Хоменко О.В. завела спадкову справу № 64/2020. Мати позивача не претендувала на отримання свідоцтва про право власності як дружина після померлого чоловіка, про що подала нотаріусу відповідну заяву (а.с.12,13).
Мати позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14).
Після смерті матері позивач прийняв спадщину, оскільки сумісно проживав та був зареєстрований разом з померлим батьком. Інших спадкоємців за законом немає. Спадкове майно складається з:
1) житлового будинку - камені об. цегла, житловою площею 47,2 кв.м., загальною площею 71,6 кв.м. - літ. А-І з господарчими будівлями: літ. а - прибудова камені об. цегла, літ. а2 - прибудова цегла, літ. а - прибудова цегла, літ. Б - гараж цегла, літ. В - кухня цегла, літ. п/г - погріб цегла, літ. Г - сарай цегла, літ. Д - вбиральня цегла, літ. Е - сарай цегла, літ. Ж - навіс дошка, 1-3 - ворота дерево, що знаходяться в АДРЕСА_1 , розташованого на приватизованій земельній ділянці, що належить спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу будинку, посвідченого Сульською сільською радою 14.06.1990 року зар. № 33, зареєстрованого в Сумському ООБТІ 11.12.1991 року зар. № 285;
2) трьох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами:
які розташовані на території Ворожбянської сільської ради Сумського (до об`єднання Лебединського) району Сумської області (а.с.15-18).
07.12.2022 позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки. На звернення отримав відповідь, відповідно до якої у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про обтяження арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно (а.с.13-22).
Згідно з даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень станом на 04.11.2016 відкритих виконавчих проваджень щодо стягнення з ОСОБА_3 не зареєстровано, виконавчих проваджень щодо стягнення з нього боргових зобов`язань на виконанні не перебуває, у провадженні Лебединського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) станом на 25.04.2022 не перебуває та не перебувало виконавче провадження № 33669470 стосовно ОСОБА_3 (а.с.23,24,25).
На звернення до відповідача з заявою про зняття арешту з майна листом від 20.02.2023 № 5424 відповідач повідомив про відсутність підстав про зняття арешту (а.с.26).
Суд вважає, що у спірних правовідносинах наявні підстави для зняття арешту зі спірного майна з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" (далі Закон).
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Констиуцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку (п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону).
Матеріалами справи підтверджується, що на все нерухоме майно, належне померлому батьку позивача, було накладено арешт на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Сумського районного управління юстиції від 30.07.2012 в межах виконавчого провадження № 33669470, обтяження зареєстроване за № 12812631 (а.с.27-28). Разом з тим відповідач підтверджує відсутність відомостей щодо виконавчих проваджень, у яких боржником був батько позивача ОСОБА_3 (зокрема щодо виконавчих документів та їх виконання), у межах яких постановою Відділу державної виконавчої служби Сумського районного управління юстиції про арешт та оголошення заборони на його відчуження від 30.07.2012 було накладено арешт та обтяження нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12812631.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 59 Закону у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:
1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;
9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;
10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону).
Таким чином, з огляду на положення п. 3 ч. 1 ст. 39, ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець, закінчивши виконавче провадження, боржником у якому був батько позивача, повинен був зняти арешт, накладений на його майно, однак арешт не зняв. У зв`язку з цим через наявність зареєстрованого обтяження майна позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на спадкове майно. Тому, враховуючи, що станом на день розгляду справи відповідач вважається обтяжувачем усього нерухомого майна, належного померлому батьку позивача, при цьому виконавчі провадження, у межах яких було накладено арешт відсутні, суд вважає необхідним зобов`язати відповідача зняти арешт з нерухомого майна, накладений згідно з постановою Відділу державної виконавчої служби Сумського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.07.2012 на все нерухоме майно, належне померлому ОСОБА_3 (реєстраційний номер обтяження 12812631), що є обгрунтованим способом захисту порушеного права позивача.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Визнати протиправною бездіяльність Сумського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яка полягає у незнятті арешту з нерухомого майна, накладеного згідно з постановою Відділу державної виконавчої служби Сумського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.07.2012 в межах виконавчого провадження № 33669470 на невизначене майно, все нерухоме майно, належне померлому ОСОБА_3 (реєстраційний номер обтяження 12812631).
Зобов`язати Сумський відділ державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт та заборону відчуження нерухомого майна, накладений згідно з постановою Відділу державної виконавчої служби Сумського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.07.2012 на невизначене майно, все нерухоме майно, належне померлому ОСОБА_3 (реєстраційний номер обтяження 12812631).
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах