Справа № 277/667/23
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 277/667/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Заполовський В.В.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

12 вересня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Курка О. П. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ємільчинського районного суду Житомирської області від 07 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №638161 від 10.12.2022 року та закриття провадження,

В С Т А Н О В И В :

у травні 2023 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, в якому просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БАД №638161 від 10.12.2022 про притягнення його до адміністративної відповідальності та провадження по справі закрити.

Ухвалою Ємільчинського районного суду Житомирської області від 07 липня 2023 року адміністративний позов повернуто особі, яка його подала.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції безпідставно не враховано доводи позивача про невручення йому копії постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, а відтак у останнього наявне право на її оскарження протягом 10 днів з дня її вручення.

21 серпня 2023 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від відповідача, в якому останній вказав на безпідставність доводів апеляційної скарги, у зв`язку із чим просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ч.2 ст.312 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для поновлення пропущеного строку, які вказані представником позивача визнані судом не поважними і позивачем, після залишення адміністративного позову без руху, не надано до суду заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку звернення до суду, а відтак застосовано наслідки, передбачені п.9 ч.4 ст.169 КАС України.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Так, ч.1 ст.122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. (ч.3 ст.122 КАС)

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно із ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо відсутності правових підстав для повернення позовної заяви, колегія суддів враховує наступне.

Як слідує з матеріалів справи, оскаржувана постанова інспектора винесена 10 грудня 2022 року, а позовна заява у даній справі надійшла до суду 30 травня 2023 року, тобто зі значним пропуском десятиденного строку.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення пропущеного строку адвокат Барановський І.І. зазначав про те, що позивач дізнався про факт прийняття оскаржуваної постанови лише 22.05.2023 року коли звернувся до державної виконавчої служби, однак жодних доказів, які б підтверджували зазначені обставини до матеріалів справи не додано.

Разом з тим згідно наявної в суду першої інстанції інформації в провадженні Ємільчинського районного суду Житомирської області перебуває справа про адміністративне правопорушення №277/1113/22 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2, ч.2 ст.130 КУпАП. В матеріалах даної справи є ксерокопія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №638161, яка винесена 10.12.2022 року відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.121, ст.125, ч.ч.1, 4 ст.126 КУпАП. Також в матеріалах даної справи є заява захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Барановського І.І. від 20.01.2023 року, в якій він просив надати йому на ознайомлення матеріали справи. Після ознайомлення з матеріалами справи адвокат Барановський І.І. власноручно на своїй заяві про ознайомлення з матеріалами справи зробив запис, що він ознайомився з матеріалами справи 20.01.2023.

Таким чином суд першої інстанції дійшов до переконання, що представник позивача (захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності) адвокат Барановський І.І. про наявність зазначеної постанови дізнався 20.01.2023 року, після ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2, ч.2 ст.130 КУпАП.

Так, ухвалою Ємільчинського районного суду Житомирської області від 15 червня 2023 року підстави для поновлення пропущеного строку, які вказані представником позивача визнані судом не поважними та надано позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали, для зазначення інших підстав для поновлення строку звернення до суду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем отримано 20.06.2023

Тобто, позивачу була надана можливість, передбачена ст.123 КАС України навести інші доводи, які, на його переконання, свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до суду або надати додаткові докази, які б підтвердили поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Однак, жодних заяв на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивач не надсилав, у зв`язку із чим суд першої інстанції повернув даний адміністративний позов.

Колегія суддів враховує, що доводи апеляційної скарги позивача фактично зводяться до незгоди з мотивами ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, в той час як остання не підлягає оскарженню відповідно до вимог КАС України.

Між тим, суд апеляційної інстанції зважає на ту обставину, що апелянт не заперечує факт отримання копії ухвали суду від 15.06.2023, однак жодним чином не обґрунтовує підстав її невиконання, що вказує на дотримання судом першої інстанції вимог ст.ст.123, 169 КАС України в частині надання позивачу можливості навести додаткові підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ознайомлення з матеріалами справи №277/1113/22 не позбавляє позивача права на оскарження відповідної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності протягом 10 днів з дня її вручення, то колегія суддів зважає на таке.

Як слідує зі змісту постанови в справі про адміністративне правопорушення серії БАД №638161 від 10.12.2022 позивач відмовився від отримання її копії.

З даного приводу суд апеляційної інстанції зазначає, що фактично позивач дізнався про існування оскаржуваної постанови саме 10.12.2022 під час її складання в його присутності, відповідно, він не був позбавлений можливості звернутися з відповідним позовом до суду в межах строку, встановленого статті 286 КАС України.

Відмова від підпису в постанові та від отримання її копії не може впливати на 10-ти денний строк подачі позовної заяви.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Аналогічна правова позиція стосовно обрахунку строків, встановлених для звернення до суду за захистом прав у справах про адміністративні правопорушення, висловлена Верховним Судом у постанові від 18 січня 2019 року (справа № 576/1434/17).

Зважаючи на обставини цієї справи у співвідношенні з правовим регулюванням спірних відносин, колегія суддів приходить до переконання про обґрунтованість позиції суду першої інстанції щодо необхідності повернення позовної заяви, а також зауважує що позивачем ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній скарзі не наведено обставин, які б давали підстави для висновку про наявність об`єктивних, тобто таких, що не залежали від його волі, обставин, які б зумовили поважність пропуску встановленого процесуальним законом строку звернення до суду у цій категорії спорів.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Ємільчинського районного суду Житомирської області від 07 липня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Курко О. П. Боровицький О. А.