Справа № 480/14/23
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 р. Справа № 480/14/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Військової частини НОМЕР_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.04.2023, (ухвалене суддею Глазко С.М.) по справі № 480/14/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невинесення наказів про нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168 з 02.04.2022 та по час дії такої постанови; визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. щомісячно, починаючи з 02.04.2022 по 30.06.2022, як такому, що ніс службу, розташованому в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках програми єПідтримка" та безпосередньо приймав участь у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, які не було нараховано та не виплачено щомісяця на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду в розмірі 100000 грн. щомісячно, починаючи з 02.04.2022 і по 30.06.2022, як такому, що ніс службу, розташованому в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках програми єПідтримка та безпосередньо приймав участь у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, які не було нараховано та не виплачено щомісяця на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»; визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. щомісячно, починаючи з 01.07.2022 і до дати прийняття рішення судом першої інстанції по даній справі, як такому, що несе службу в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), пропорційно часу участі у таких діях та заходах, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, винагороди в розмірі 100000 грн.; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду в розмірі 100000 грн. щомісячно, починаючи з 01.07.2022 р. і до дати прийняття рішення судом першої інстанції по даній справі, як такому, що несе службу в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), пропорційно часу участі у таких діях та заходах, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, винагороди в розмірі 100000 грн.; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати підтверджуючі документи щодо фактично відпрацьованого часу позивача з часу призначення на посаду: наказ про призначення на посаду, бойові накази та розпорядження, накази ( по стройовій частині), журнал бойових дій (вахтовий журнал), журнал ведення оперативної обстановки, список особового складу, який залучався до виконання бойових (спеціальних) операцій, бойові донесення, постова відомість під час охорони об`єкта, рапорт (донесення) командира підрозділу про участь військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 р. позов задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за наступні дні служби: 02, 03, 05, 06, 24 травня 2022 року; 28, 29, 30 вересня 2022 року; 01, 02, 03, 06, 18, 20, 21 жовтня 2022 року та 07, 08, 09, 10, 11, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31 січня 2023 року; зобов`язано Військову частину НОМЕР_3 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за наступні дні служби: 02, 03, 05, 06, 24 травня 2022 року; 28, 29, 30 вересня 2022 року; 01, 02, 03, 06, 18, 20, 21 жовтня 2022 року та 07, 08, 09, 10, 11, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31 січня 2023 року з розрахунку пропорційно на місяць 100000 грн., з урахуванням попередньо виплачених сум додаткової винагороди за цей період; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 р. та прийняти постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" № 168 від 28.02.2022 р., Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи. Позивач зазначає, що відповідач на власний розсуд здійснює нарахування та виплату додаткової винагороди позивачу відповідно до Постанови № 168, та жодним чином не обґрунтовує чим зумовлений саме той розмір спірної виплати, який було нараховано у спірний період

Відповідач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволення позову без змін.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 р. та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" № 168 від 28.02.2022 р., Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційних скарг підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що позивач є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 з 02.04.2022 р., де проходить службу.

Вважаючи, що відповідачем не у повному обсязі проведена виплата додаткової винагороди у період, починаючи з 02.04.2022 р. та по час дії Постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" № 168 від 28.02.2022, та не нараховано додаткову винагороду в розмірі 100000 грн. щомісячно, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання спірної додаткової винагороди за наступні дні служби: 02, 03, 05, 06, 24 травня 2022 року; 28, 29, 30 вересня 2022 року; 01, 02, 03, 06, 18, 20, 21 жовтня 2022 року та 07, 08, 09, 10, 11, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31 січня 2023 року з розрахунку 100000 грн, визначеного Постановою №168 на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (ч. 4 ст. 9 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р., у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 р. строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 р., № 259/2022 від 18.04.2022 р., № 341/2022 від 17.05.2022 р., № 573/2022 від 12.08.2022 р., № 757/2022 від 07.11.2022 р. та № 58/2023 від 06.02.2023 р., строк дії воєнного часу продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 р. прийнята постанова № 168, пунктом 1 якої встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування, застосовується з 24.02.2022 р.

Постановами Кабінету Міністрів України № 350 від 22.03.2022 р., № 754 від 01.07.2022 р., № 1066 від 27.09.2022 р., № 1146 від 08.10.2022 р. до вказаної постанови № 168 від 28.02.2022 р. внесені відповідні зміни та доповнення.

Постановою № 168 (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, вони набувають права на отримання збільшеної до 100000 грн. додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил отримують додаткову винагороду в розмірі 30000 грн.

Тобто, сам факт виконання позивачем у спірному періоді обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов, визначених Постановою № 168, не покладає на відповідача обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн.

Таким чином, з 24.02.2022 р. у військовослужбовців Збройних Сил України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Підставою для нарахування та виплати такої винагороди є відповідний наказ командира.

Позивач вважає, що наявність Сумської області у Переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми "єПідтримка", згідно Питань деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168, надає йому право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. щомісячно.

Проте, відповідно до облікових даних позивача, ОСОБА_2 виконував і виконує обов`язки військової служби в межах м. Суми - Сумської громади, яка, згідно з Переліком територіальних громад, які розташовані в районні проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 р. № 75, не є територіальними громадами, які розташовані в районні проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що словосполучення «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка» стосується виключно такої категорії публічних службовців як - особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.

Таким чином, право на отримання збільшеної до 100000 грн. додаткової винагороди позивач, як військовослужбовець Збройних Сил, набуває у разі безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби позивач отримує додаткову винагороду в розмірі 30000 грн.

Відповідно до п. 3 телеграми Міністра оборони України № 248 від 07.03.2022 р. райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.

Пунктами 5, 6 телеграми Міністра оборони України № 248 від 07.03.2022 визначено, що виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі - військові частини) - особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 гривень за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку № 2 до цієї телеграми).

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Отже, підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі: бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини за формою, наведеною у телеграмі МОУ № 248 від 07.03.2022.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до довідки про доходи № 388/Ф від 07.09.2023 ОСОБА_1 отримав додаткову винагороду за наступні місяці: у квітні 2022 року - в сумі 29000 грн. (додаткова винагорода з розрахунку 30 тис.) та 14000 (додаткова винагорода з розрахунку 100000 тис.); у травні 2022 року -30000 (додаткова винагорода з розрахунку 30 тис.) та 13548,39 (додаткова винагорода з розрахунку 100000 тис.); у червні 2022 року - 30000, (додаткова винагорода з розрахунку 30 тис.) та 14000 (додаткова винагорода з розрахунку 100000 тис.); у липні 2022 року - 30000 (додаткова винагорода з розрахунку 30 тис.); у серпні 2022 року 30000 (додаткова винагорода з розрахунку 30 тис.); у вересні 2022 року 30000 (додаткова винагорода з розрахунку 30 тис.); у жовтні 2022 року - 30000 (додаткова винагорода з розрахунку 30 тис.); у листопаді 2022 року - 30000 (додаткова винагорода з розрахунку 30 тис.); у грудні 2022 року - 30000 (додаткова винагорода з розрахунку 30 тис.); у січні 2023 року - 30000 (додаткова винагорода з розрахунку 30 тис.); у лютому 2023 року - 30000 (додаткова винагорода з розрахунку 30 тис.); у березні 2023 року - 30000 (додаткова винагорода з розрахунку 30 тис.); у квітні 2023 року - 30000 (додаткова винагорода з розрахунку 30 тис.).

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 197 від 22.07.2023 р. за періоди безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів), визначених рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України Військової частини НОМЕР_1 , наказано виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 100000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких діях та заходах за період з 02.04.2022 по 07.04.2022.

Проте , відповідно до довідки про доходи № 388/Ф від 07.09.2023 ОСОБА_1 у квітні 2022 року нараховано та виплачено додаткову винагороду у сумі 14000 грн, що не відповідає визначеному Постановою № 168 розміру додаткової винагороди за період з 02.04.2022 р. по 07.04.2022 р. з розрахунку 100000 грн на місяць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах (6 днів з 30днів, 100000 грн / 30 днів = 3333,33 грн на день; 3333,33 * 6 календарних днів = 20000 грн)), у зв`язку із чим, суд апеляційної інстанції вважає, що розмір нарахованої та виплаченої позивачеві додаткової винагороди у вказаний період не відповідає сумі додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі позивача в таких діях та заходах.

Згідно із бойовими розпорядженнями: № 78 від 02.05.2022; № 80 від 03.05.2022 р.; № 84 від 05.05.2022; № 89 від 06.05.2022; № 126 від 24.05.2022, солдат ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і струмуванні збройної агресії) 2, 3, 5, 6, 24 травня 2022 року, що підтверджуються рапортами Начальника відділення сил підтримки військової частини НОМЕР_1 від 26.11.2022 р. та витягом із журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 інв. № 4дск від 24.02.2022, № 264дск від 29.11.2022.

Проте, відповідно до довідки про доходи № 388/Ф від 07.09.2023 ОСОБА_1 у травні 2022 року нараховано та виплачено додаткову винагороду у сумі 13548,39 грн, що не відповідає визначеному Постановою № 168 розміру додаткової винагороди за 2, 3, 5, 6, 24 травня 2022 року з розрахунку 100000 грн на місяць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах (5 днів з 31днів, 100000 грн / 31 днів = 3225,80 грн на день; 3225,80 * 5 календарних днів = 16129 грн)), у зв`язку із чим, суд апеляційної інстанції вважає, що розмір нарахованої та виплаченої позивачеві додаткової винагороди у вказаний період не відповідає сумі додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі позивача в таких діях та заходах.

Відповідно до витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 152 від 26.04.2023 р. за періоди безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів), визначених рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України Військової частини НОМЕР_1 , наказано виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 100000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких діях та заходах за період з 21.06.2023 по 26.06.2023.

Проте, відповідно до довідки про доходи № 388/Ф від 07.09.2023 ОСОБА_1 у червні 2022 року нараховано та виплачено додаткову винагороду у сумі 14000 грн, що не відповідає визначеному Постановою № 168 розміру додаткової винагороди за період з 21.06.2023 по 26.06.2023 з розрахунку 100000 грн на місяць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах (6 днів з 30днів, 100000 грн / 30 днів = 3333,33 грн на день; 3333,33 * 6 календарних днів = 20000 грн)), у зв`язку із чим, суд апеляційної інстанції вважає, що розмір нарахованої та виплаченої позивачеві додаткової винагороди у вказаний період не відповідає сумі додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі позивача в таких діях та заходах.

Згідно із бойовими розпорядженнями: № 911 від 27.09.2022; № 920 від 28.09.2022 р.; № 940 від 01.10.2022; № 961 від 05.10.2022; № 1041 від 17.10.2022; № 1059 від 19.10.2022, солдат ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і струмуванні збройної агресії) 28, 29, 30 вересня 2022 року; 01, 02, 03, 06, 18, 20, 21 жовтня 2022 року, що підтверджуються рапортами Начальника відділення сил підтримки військової частини НОМЕР_1 від 26.11.2022 р. та витягом із журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 інв. № 4дск від 24.02.2022, № 264дск від 29.11.2022.

Проте, як вбачається із довідки про доходи № 388/Ф від 07.09.2023 ОСОБА_1 у вересні та жовтні 2022 року відповідачем не нараховано та не виплачено додаткову винагороду визначену Постановою № 168, у сумі з розрахунку 100000 грн. на місяць, пропорційно часу участі у у бойових діях (забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і струмуванні збройної агресії) та заходах, а саме 3 дні у вересні 2022 року та 7 днів у жовтні 2022 року та не надано суду доказів того, що за вказані дні позивачу було нараховано та виплачено додаткову винагороду з розрахунку 100000 грн, визначену Постановою №168 на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 військовослужбовець інженерно-саперної групи військової частини НОМЕР_1 , проходив службу у військовій частині НОМЕР_4 та приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і струмуванні збройної агресії 07, 08, 09, 10, 11, січня 2023 року, що підтверджується довідкою виданої начальником штабу-перший заступник командира військової частини НОМЕР_4 ,

Згідно із бойовими розпорядженнями командира НОМЕР_5 обр ТрО № 147 від 16.01.2023 солдат ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і струмуванні збройної агресії) 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31 січня 2023 року, що підтверджуються рапортами Начальника відділення сил підтримки військової частини НОМЕР_1 від 02.02.2023, у якому просив надати дозвіл для нарахування додаткової винагороди в тому числі й позивачеві та підтверджується витягом із журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 інв. № 4дск від 24.02.2022, № 264дск від 29.11.2022.

Проте, як вбачається із довідки про доходи № 388/Ф від 07.09.2023 ОСОБА_1 у січні 2023 року відповідачем не нараховано та не виплачено додаткову винагороду визначену Постановою № 168, у сумі з розрахунку 100000 грн. на місяць, пропорційно часу участі у у бойових діях (забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і струмуванні збройної агресії) та заходах, а саме 18 днів у січні 2022 року та не надано суду доказів того, що за вказані дні позивачу було нараховано та виплачено додаткову винагороду з розрахунку 100000 грн, визначену Постановою №168 на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено позивачу додаткову винагороду з розрахунку 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 р. №168, за квітень, травень, червень, вересень, жовтеніь 2022 року та січень 2023 року, у зв`язку з чим, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди з розрахунку 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за наступні дні служби: 2-7 квітня 2022 року; 2-3, 5-6, 24, 16-25 травня 2022 року; 21-26 червня 2022 року; 28-30 вересня 2022 року; 1-3, 06, 18, 20-21 жовтня 2022 року та 07-11, 19-31 січня 2023 року та зобов`язання Військову частину НОМЕР_3 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за наступні дні служби: 2-7 квітня 2022 року; 2-3, 5-6, 24, 16-25 травня 2022 року; 21-26 червня 2022 року; 28-30 вересня 2022 року; 1-3, 06, 18, 20-21 жовтня 2022 року та 07-11, 19-31 січня 2023 року, з розрахунку пропорційно на місяць 100000 грн, з урахуванням попередньо виплачених сум додаткової винагороди за цей період, у зв`язку із чим апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 задоволенню не підлягає.

Щодо інших періодів служби позивача, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом не встановлено, а позивачем та його представником не надано жодного доказу в підтвердження права позивача на отримання спірної додаткової винагороди у інших періодах, а сам факт виконання позивачем у спірному періоді обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов, визначених Постановою №168, не покладає на відповідача обов`язок видавати накази про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100000,00 грн., у зв`язку із чим апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм процесуального права.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 р. в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди з розрахунку 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за наступні дні служби: з 2 по 7 квітня 2022 року; з 16 по 25 травня 2022 року; з 21 по 26 червня 2022 року та зобов`язання Військову частину НОМЕР_3 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за наступні дні служби: з 2 по 7 квітня 2022 року; з 16 по 25 травня 2022 року; з 21 по 26 червня 2022 року, з розрахунку пропорційно на місяць 100000 грн, з урахуванням попередньо виплачених сум додаткової винагороди за цей період та прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 в цій частині задовольнити, а саме: визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди з розрахунку 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за наступні дні служби: з з 2 по 7 квітня 2022 року; з 16 по 25 травня 2022 року; з 21 по 26 червня 2022 року та зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за наступні дні служби: з 2 по 7 квітня 2022 року; з 16 по 25 травня 2022 року; з 21 по 26 червня 2022 року, з розрахунку пропорційно на місяць 100000 грн, з урахуванням попередньо виплачених сум додаткової винагороди за цей період та з урахуванням висновків суду; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення .

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 по справі № 480/14/23 - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за наступні дні служби: з 2 по 7 квітня 2022 року; з 16 по 25 травня 2022 року; з 21 по 26 червня 2022 року та зобов`язання Військову частину НОМЕР_3 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за наступні дні служби: з 2 по 7 квітня 2022 року; з 16 по 25 травня 2022 року; з 21 по 26 червня 2022 року, з розрахунку пропорційно на місяць 100000 грн, з урахуванням попередньо виплачених сум додаткової винагороди за цей період.

Прийняти в скасованій частині постанову, якою позов ОСОБА_1 в цій частині задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за наступні дні служби: з 2 по 7 квітня 2022 року; з 16 по 25 травня 2022 року; з 21 по 26 червня 2022 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за наступні дні служби: з 2 по 7 квітня 2022 року; з 16 по 25 травня 2022 року; з 21 по 26 червня 2022 року, з розрахунку пропорційно на місяць 100000 грн, з урахуванням попередньо виплачених сум додаткової винагороди за цей період та з урахуванням висновків суду.

В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 р. залишити без змін. .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін