Справа № 640/9729/22
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 року м.Київ № 640/9729/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенко О.Д., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, третя особа Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області визання протиправним та скасування наказу,

в с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, третя особа Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області визання протиправним та скасування наказу від 22.06.2022 № 14-с "Про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.07.2022 справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.09.2022 було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено адміністративну справу до судового розгляду по суті.

15.12.2022 набрав чинності Закон України від 13.12.2022 № 2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду".

Відповідно до абзаців 1-3 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного закону Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя, а до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом. Окружний адміністративний суд міста Києва невідкладно, протягом десяти робочих днів, передає судові справи, які перебувають у його володінні, до Київського окружного адміністративного суду.

Відтак, розгляд зазначеної справи підпадає під територіальну юрисдикцію Київського окружного адміністративного суду.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддям, головуючим суддею у даній справі визначено суддю Головенка О.Д.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 справу прийнято до провадження та продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 розгляд справи № 640/9729/22 розпочато за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем протиправно притягнуто його до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани, оскільки акти про відсутність працівника на робочому місці, які засвідчували відсутність позивача на робочому місці, підписані особами, які на час складання актів перебувати у простої.

Крім того, що у період з 08.04.2022 по 13.04.2022 намагався потрапити на своє робоче місце за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактичної змоги ані фізичного доступу позивач не мав, оскільки приміщення Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області було самовільно зайнято та постійно використовувалось невідомими особами, які називали себе представниками територіальної оборони та працівниками Національної поліції України. Також вказує, що дані особи не допускали працівників Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області на робочі місця.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Також від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній вказує, що позивача правомірно було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, оскільки позивач тривалий час був відсутній на робочому місці, що підтверджується актами про відсутність працівника на робочому місці, табелем обліку робочого часу за квітень 2022 року, а також доповідною запискою в.о. начальника відділу управління персоналом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області.

Крім того від учасників справи надійшли клопотання про подальший розгляді справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши письмові докази, які були надані, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 займає посаду начальника Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Київській області.

Наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 20.04.2022 № 6-с «Про порушення дисциплінарного провадження» було порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 , начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області.

05.05.2022 у відповідності до ст. 76 Закону України «Про державну службу» та п. 31 Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1039 (далі - Порядок № 1039), за якими державний службовець має право надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються, позивачем було надано пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження.

24.05.2022 дисциплінарною комісією, утвореною відповідно до наказу від 20.04.2022 № 6-с було складено подання дисциплінарної комісії для здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 , у якому дисциплінарна комісія рекомендувала притягнути до дисциплінарної відповідальності позивача за прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, застосувавши дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

27.05.2022 дисциплінарною комісією, в.о. голови Держпродспоживслужби Вовнюку А. В. як суб?єкту призначення було внесено подання щодо притягнення ОСОБА_1 до дисцишлінарної відповідальності

22.06.2022 було видано наказ № 14-с «Про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності» за прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин 08.04.2022, 11.04.2022, 12.04.2022, 13.04.2022 та оголошено догану в перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності.

Не погоджуючись зі спірним наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності та вважаючи його протиправним позивач звернувся з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 (далі - Закон № 889), Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 889 державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо:

аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів;

забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів;

забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг;

здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства;

управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням;

управління персоналом державних органів;

реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Частиною 2 ст. 1 Закону № 889 визначено, що державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Суб`єкт призначення - державний орган або посадова особа, яким відповідно до законодавства надано повноваження від імені держави призначати на відповідну посаду державної служби в державному органі та звільняти з такої посади (п. 7 ч. 1 ст. 2 Закону № 889).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону № 889 правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 2 Закону № 889 визначено, що службова дисципліна - це неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов`язків та правил внутрішнього службового розпорядку.

Відповідно до ст. 61 Закону № 889 службова дисципліна забезпечується шляхом:

дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку;

формування керівником державної служби у підпорядкованих державних службовців високих професійних якостей, сумлінного ставлення до виконання своїх посадових обов`язків, поваги до прав і свобод людини і громадянина, їхньої честі та гідності, а також до держави, державних символів України;

поєднання керівниками усіх рівнів методів переконання, виховання і заохочення із заходами дисциплінарної відповідальності щодо підпорядкованих державних службовців;

поєднання повсякденної вимогливості керівників до підпорядкованих державних службовців з постійною турботою про них, виявленням поваги до їхньої честі та гідності, забезпеченням гуманізму та справедливості.

За невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом (ч. 1 ст. 64 Закону № 889).

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення (ч. 1 ст. 65 Закону № 889).

Згідно ч. 2 ст. 65 Закону № 889 дисциплінарними проступками є:

порушення Присяги державного службовця;

порушення правил етичної поведінки державних службовців;

вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу;

дії, що шкодять авторитету державної служби;

невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;

недотримання правил внутрішнього службового розпорядку;

перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення;

невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця;

використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб;

порушення вимог Закону України "Про запобігання загрозам національній безпеці, пов`язаним із надмірним впливом осіб, які мають значну економічну та політичну вагу в суспільному житті (олігархів)" у частині подання, дотримання строків подання декларації про контакти державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "А" або "Б";

подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби;

неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення;

прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;

поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння;

прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу кримінального або адміністративного правопорушення;

прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

Відповідно до ст. 147 КЗпП за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону № 889 дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у зв`язку з відсутністю його на робочому місці 08.04.2022, 11.04.2022, 12.04.2022 та 13.04.2022 без поважних причин, тобто прогул, що є порушенням п. 12 ч. 2 ст. 65 Закону № 889.

На підтвердження відсутності позивача на робочому місці у вказаний період, матеріали справи містять акти про відсутність працівника на робочому місці від 08.04.2022, від 11.04.2022, від 12.04.2022 та від 13.04.2022, які складено та підписано в.о. заступником начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області Бульбой В.В., в.о. заступником начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області Гавриловим Р.В., завідувачем сектору Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області Явкіним В.В., головним спеціалістом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області Бабенком О.П.

Крім того, відсутність позивача на робочому місці підтверджується табелем робочого часу за березень - квітень 2022 року, а також доповідною запискою в.о. начальника відділу управління персоналом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області Тітової О.П. від 05.05.2022.

У вказаній доповідній записці від 05.05.2022 зазначено, що в табелях обліку робочого часу за березень - квітень 2022 року начальник Головного управління Держпродепоживолужби в Київській області Курилін В.М. протабельований з 28.03.2022 до 28.04.2022 літерами «НЗ» - неявка з нез`ясованих причин.

Відповідно до ч. 3 ст. 66 Закону № 889 у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених п. 4, 5, 12 та 15 ч. 2 ст. 65 цього Закону, суб?єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

При цьому, передбачені у ст. 67 Закону № 889 обставини, які пом?якшували б дисциплінарну відповідальність ОСОБА_1 були відсутні.

Частиною 1 ст. 75 Закону № 889 визначено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення суб?єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Судом встановлено, що такі пояснення ОСОБА_1 були надані 28.05.2022, однак вони не спростували вчинення ним дисциплінарного просупку.

Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення (ч. 1 ст. 77 Закону № 889).

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення (ч. 2 ст. 77 Закону № 889).

Так. враховуючи, що позивач був відсутній на робочому місці, що підтверджується актами про відсутність працівника на робочому місці, стосовно нього було прийнято рішення, оформлене наказом від 22.06.2022 № 14-с «Про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності», а саме про накладення дисциплінарного стягнення відповідно до п. 12 ч. 2 ст. 65 Закону № 889, у вигляді догани в перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, за прогул без поважної причини 08.04.2022, 11.04.2022, 12.04.2022 та 13.04.2022.

Щодо тверджень позивача про нікчемність актів про відсутність працівника на робочому місці, оскільки один з працівників, що складав дані акти, перебував у простої, то на думку суду вони є хибними, оскільки чинне трудове законодавства не містить заборони про відсутність права особи, яка перебуває у простої, складати або підписувати акти про відсутність іншого працівника на робочому місці.

Щодо посилань позивача на пояснення ОСОБА_5 від 04.05.2022 та ОСОБА_6 від 05.05.2022 про відсутність доступу до службових приміщень Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, суд зазначає таке.

Позивач у своїй позовній заяві вказує, що систематично відвідував своє робоче місце, однак у нього та у інших працівників був відсутній доступ до службових приміщень та робочих місць, оскільки вони були заняті невідомими особами, про що свідчить витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.03.2022.

Однак зазначені твердження спростовуються листом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, за підписом в.о. начальника Романа Гаврілова, адресоване голові дисциплінарної комісії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, де вказано, що 25.02.2022 начальником Головного управління Куриліним В.М. було видано наказ № 93-к від 25.02.2022 «Про встановлення простою співробітників ГУ Держпродспоживслужби в Київській області (копія додається) про те, що з 25.02.2022 встановлено простій співробітників Головного управління та його територіальних підрозділів до стабілізації ситуації в Україні та припинення обставин що викликали простій, окрім працівників, які задіяні у процесах, пов?язаних із забезпеченням роботи функціональних підсистем ГУ єдиної системи цивільного захисту.

В перелік працівників Головного управління, які задіяні у процесах, пов?язаних із забезпеченням роботи функціональних підсистем ГУ єдиної системи цивільного захисту входить і начальник Головного управління ОСОБА_1

01.03.2022 були зламані та вибиті вхідні двері на поверсі та двері до кабінетів працівників у приміщенні Головного управління, що знаходиться за адресою вул. Балукова, 22, м. Вишневе.

Тобто, починаючи з 24.02.2022 по 01.03.2022 доступ до приміщень був, так як відповідно до наказу Головного управління від 24.02.2022 № 614-ОД «Про чергування в умовах воєнного стану» були визначені чергові відповідно до графіку чергування працівників, що входять до складу постійної комісії з питань надзвичайних ситуацій в Головному управлінні.

01.03.2022 на чергуванні була в.о. начальника відділу правового забезпечення ОСОБА_3 , яка і повідомила про вибиті двері у приміщенні через багатоплатформору службу зашифрованих миттєвих повідомлень Signal.

Зазначений лист підтверджує, що такий розвиток подій мав місце, бо на численні телефонні дзвінки Головного управління Національної поліції в Київській області Бучанського районного управління відділу поліції № 1, керівництво Головного управління не реагувало.

Телефонні дзвінки здійснювались на номер телефону НОМЕР_1 до начальника управління організаційного та господарського забезпечення Головного управління ОСОБА_4 з проханням надати доступ та ключі від кабінетів у зв`язку з повтомаштабним вторгненням російської федераціх для переведення особового складу Національної поліції на казармений режим для постійного несення служби, однак останній відмовив і пояснив, що начальник Головного управління ОСОБА_1 заборонив це робити (копія листа Головного управління Національної поліції в Київській області Бучанського районного управління відділу поліції № l від 21.04.2022 № 1330/109/1401/01 мітиться в матеріалах справи)

Також судом встановлено, що починаючи з 01.03.2022 доступ до службових кабінетів за адресою АДРЕСА_1 був обмежений, але за погодженням з керівництвом Бучанського районного управління відділу поліції № 1 був доступний працівникам апарату Головного управління.

Також сліж зазначити, що були і інші службові приміщення для виконання посадових обов?язків начальником Головного управління ОСОБА_1 , що не позбавляло останнього права та можливості виконувати свої посадові обов`язки.

Доступ до цих приміщень безпосередно для ОСОБА_1 з 24.02.2022 був необмежений та безперешкодний.

Крім того, за попередньою домовленістю з керівництвом Бучанського районного управління відділу поліції № 1 щодо передачі службових кабінетів, 17.04.2022 в.о. начальника Романом Гавріловим було надіслано повідомлення через Signal учасникам групи «Оперативний штаб ГУ ДПСС в КО» щодо прибуття керівників структурних підрозділів Головного управління 18.04.2022 до Головного управління м. Вишневе, вул. Балукова, 22

Також матеріали справи містять докази, що з 18.04.2022 колективу головного управління Держспоживслужби у Київській області вдалося організувати і фактично відновити роботу, про що було повідомлено листом від 24.04.2022 вих. 001/1638-22 «Про надання пояснень».

Крім того, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.03.2022 на який позивач посилається, не містить будь - яких встановлений обставин щодо не допуску його до службових приміщень Головного управління Держспоживслужби у Київській області.

Таким чином, суд вважає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани є правомірним і пропорційним та оскаржуваний наказ скасуванню не підлягає.

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 0912.1994).

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 4 ст. 73 КАС України регламентовано, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених

ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів суду правомірність своїх дій.

За наведених обставин суд вважає позовні вимоги необґрунтованими і такими, що непідлягають задоволенню.

Керуючись ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.