Справа № 127/19056/23
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/146/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Клапоущака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Ратушняк Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Захарчук Максим Володимирович, до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ЕАС №7153662 від 12 червня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

28 червня 2023 року представник позивача адвокат Захарчук М.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серії ЕАС №7153662 від 12 червня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 червня 2023 року позивачу поновлено строк звернення до суду з даним адміністративним позовом, позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, призначено підготовче засідання на 10 липня 2023 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 липня 2023 року задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 та замінено первісного неналежного відповідача Управління патрульної поліції у Вінницькій області належним відповідачем Департаментом патрульної поліції Національної поліції України.

Згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 липня 2023 року підготовче провадження закрито та призначено адміністративну справу до судового розгляду на 05 вересня 2023 року.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що згідно з постановою серії ЕАС №7153662 від 12.06.2023 його притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, за порушення водіями транспортних засобів вимог інформаційно-вказівних знаків, а саме: водій, керуючи транспортним засобом не виконав вимог знаку 5.16 напрямок руху по смугах, та здійснив рух прямо зі смуги, рух з якої дозволено лише праворуч, чим порушив п. 8.4 «ґ» ПДР. Однак, правил дорожнього руху він не порушував, на місці зупинки на його прохання надати докази порушення правил дорожнього руху поліцейські таких доказів йому не надали, на його прохання викликати адвоката для надання йому правової допомоги було відмовлено. Факт порушення правил дорожнього руху має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами. Відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення ним правил дорожнього руху, не може вважатись належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис. Постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має права, визначені ст. 268 КУпАП. Зазначені права не могли бути ним реалізовані, так як розгляд справи був здійснений без його участі. Враховуючи викладене, позивач просив скасувати постанову серії ЕАС №7153662 від 12.06.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, як протиправну.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Захарчук М.В. не з`явилися, позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав.

Згідно з ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача за довіреністю Химич Д.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надав відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки інспектор поліції Перегняк І.І., розглядаючи дану справу, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Суд розглянув справу у відсутність представника відповідача Химича Д.В.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 8 ч 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з постановою серії ЕАС №7153662, 12.06.2023 о 12:09:51 год. в м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 11 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 ПДР України напрямок руху по смугах, та здійснив рух прямо зі смуги, рух з якої дозволено лише праворуч, чим порушив вимоги п. 8.4 «ґ» ПДР України порушення вимог інформаційно - вказівних знаків, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. За вказане правопорушення на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Диспозиція частини 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 251 КУпАП (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Суд звертає увагу на те, що статтею 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем правопорушення відповідними доказами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки винесена з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП. Так, факт порушення правил дорожнього руху має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами. Згідно зі ст. 268 КУпАП він має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Крім того, відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення ним правил дорожнього руху, не може вважатись належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис, який був долучений представником відповідача до матеріалів справи, проаналізувавши вищезазначені норми Закону, суд вважає, що доводи позивача є переконливими і суд з ними погоджується.

Так, Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише в тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

26 квітня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №338/855/17 вказав, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, крім інших відомостей, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Як вбачається із матеріалів справи, представник відповідача долучив до справи диск з відеозаписом події, яка мала місце за участю позивача. Однак, як вбачається із оскаржуваної постанови, відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, в постанові відсутній.

Оскаржувана постанова не відповідає вимогам, передбаченим статям 283 і 284 КУпАП, відповідач не навів належних та допустимих доказів правомірності винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Крім того, у висновку колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 524/9827/16-а висловлена позиція, що у випадку невжиття працівником поліції заходів щодо надання водію можливості скористатися послугами адвоката під час оформлення справи про адміністративне правопорушення, поліцейський порушує права водія, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Такої ж думки дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 26.04.2018 р. по справі №338/1/17.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі №520/6006/21, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Оскаржувана постанова серії ЕАС №7153662 від 12 червня 2023 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить жодних посилань на будь-які докази вчинення позивачем правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення складена відносно позивача ОСОБА_1 не відповідає нормам КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що частинами 1, 2 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011року №3674-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до ст. 1 якого судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В зв`язку з тим, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач був звільнений від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви, оскільки він є особою з інвалідністю 2-ї групи, беручи до уваги, що його позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в дохід держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 122, ст. 7, ст. 247, ст. 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Захарчук Максим Володимирович, до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ЕАС №7153662 від 12 червня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7153662 від 12 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: