Справа № 140/25304/23
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року ЛуцькСправа № 140/25304/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Луцької міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Луцька міська рада звернулася в суд з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 11.08.2023 ВП №71900293, винесену заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дудою Ю.М.

Позовні вимоги обґрунтовані, тим, що 11.08.2023 заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дудою Ю.М. винесено постанову про накладення штрафу (ВП № 71900293) за виконавчим листом №6440/2023 від 18.05.2023 (справа № 140/8776/22) про зобов`язання Луцької міської ради розглянути на пленарному засіданні у встановленому законодавством порядку заяву громадянки ОСОБА_1 від 04.02.2022 про надання в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :31:180:0045, площею 0,1383 га, на якій розміщене придбане нею нежитлове приміщення для спортивного інвентарю.

Питання відповідальності за невиконання судового рішення в рамках виконавчого провадження, зокрема накладення державним виконавцем штрафу на особу, яку визнано боржником, регулюється статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження», в якій зазначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника.

Разом з тим, Луцька міська рада вважає постанову про накладення штрафу від 11.08.2023 передчасною, незаконною та такою, яка підлягає скасуванню, оскільки міською радою вживались та вживаються усі заходи для виконання рішення суду.

Зазначає, що після набрання чинності рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі № 140/8776/22 за позовом громадянки ОСОБА_1 до Луцької міської ради про зобов`язання на пленарному засіданні у встановленому законодавством порядку розглянути її заяву від 04.02.2022 про надання в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :31:180:0045, площею 0,1383 га, на кожне чергове пленарне засідання Луцької міської ради в порядок денний включався відповідний проект рішення щодо розгляду вищевказаної заяви громадянки ОСОБА_1 , зокрема: на пленарне засідання 45-ї сесії, яке відбулось 31.05.2023; на пленарне засідання 47-ї сесії, яке відбулось 28.06.2023; на пленарне засідання 48-ї сесії, яке відбулось 26.07.2023. За результатами голосування, жоден проект рішення міської ради прийнятий не був, оскільки не набрав достатньої кількості голосів депутатів ради.

Крім того, це ж питання включене в порядок денний на чергове пленарне засідання Луцької міської ради, яке відбудеться 30.08.2023.

Окремо звертає увагу, що згідно з частиною першою статті 20 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», на сесіях місцевої ради депутати місцевої ради на основі колективного і вільного обговорення розглядають і вирішують питання, віднесені до відання відповідної ради.

На думку позивача Луцькою міською радою здійснено усі визначені законодавством заходи для виконання рішення суду щодо розгляду відповідно до законодавства заяви громадянки ОСОБА_1 від 04.02.2022 про надання в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :31:180:0045, площею 0,1383 га, зокрема виконавчими органами міської ради на кожне чергове засідання включався в порядок денний відповідний проект рішення міської ради.

Разом з тим, голосуючи з певного питання, яке розглядається на сесійному засіданні органу місцевого самоврядування (місцевої ради), кожен депутат приймає рішення самостійно, виходячи з власного переконання та не може зазнавати з цих питань жодного примусу.

З наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.09.2023 прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін суддею одноособово, з урахуванням § 2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), та призначено судове засідання у справі на 10:00 13.09.2023.

В поданому до суду відзиві відповідач позовні вимоги Луцької міської ради не визнав, просив відмовити у їх задоволенні з тих підстав, що постанова про накладення штрафу від 11.08.2023 №71900293 відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Вказує, що на примусове виконання до відділу 26.05.2023 за вх. № 8163 надійшла заява стягувана - ОСОБА_1 про примусове виконання рішення суду, зокрема долученого до неї виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 № 6440/2023 у справі № 140/8776/22 про зобов`язання зобов`язання Луцької міської ради на пленарному засіданні міської ради у встановленому законодавством порядку розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.02.2022 про надання в оренду земельної ділянки кадастровий номер :31:180:0045 площею 0,1383 га, на якій розміщено придбане нею за договором купівлі-продажу від 10.01.2017 нежитлове приміщення для спортивного інвентарю /літер А-1/ загальною площею 43 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та за наслідками розгляду прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. У зв`язку із цим, заступником начальника відділу Дудою Ю.М. 29.05.2023 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 71900293, яку надіслано на адресу сторін виконавчого провадження від 29.05.2023 № 15648. У вказаній постанові про відкриття виконавчого провадження вказано про необхідність виконання рішення суду боржником протягом 10 робочих днів.

На постанову про відкриття виконавчого провадження Луцькою міською радою надано відповідь від 11.06.2023 № 2552/2023, яка надійшла на адресу відділу 20.06 2023. У відповідності до вказаної відповіді боржника на постанову про відкриття виконавчого провадження вказано, що на виконання рішення суду боржником був підготовлений проект рішення, який 31.05.2023 розглядався на черговому пленарному засіданні, однак не був прийнятий, оскільки не набрав необхідної кількості голосів. Зазначено, що заява ОСОБА_1 від 04.02 2022 буде повторно розглянута на черговому засіданні міської ради.

Отже, із вказаної відповіді боржника встановлено, що рішення суду боржником не виконано, оскільки відповідне рішення прийняте не було.

Із врахуванням висновків суду, зазначених в рішенні від 15.03.2023 у справі №140/8776/22, а також, того факту, що триваюча протиправна бездіяльність боржником продовжується, зокрема й після винесення та отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, - державним виконавцем 11.08.2023 у межах виконавчого провадження № 71900293, у відповідності до статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу на боржника, яку надіслано на адресу сторін виконавчого провадження за вих №22378 від 11.08.2023

Також, на адресу боржника 02.08.2023 надіслано вимогу виконавця щодо надання інформації про стан виконання рішення суду. На вказану вимогу боржником надано відповідь від 26.08.2023 № 1.1-8/3761/2023. відповідно до якої зазначено, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі №140/8776/22, яке набуло чинності 15.04.2023, щодо повторного розгляду заяви громадянки ОСОБА_1 від 04.02.2022 про надання в оренду земельної ділянки на АДРЕСА_2 ) на чергове пленарне засідання Луцької міської ради підготовлено для розгляду відповідний проект рішення. Таким чином, станом на 11.09.2023 інформація про виконання рішення суду боржником відсутня, що свідчить про правомірність оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 11.08.2023 №71900293.

З наведених підстав просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності та позовні вимоги підтримує повністю (а.с.39).

Відповідач в судове засідання, призначене на 10:00 13.06.2023 не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, зокрема передбаченої частиною 7 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень частини 2 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (частина 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до положень частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі №140/8766/22, яке набрало законної сили 15.04.2023, позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Луцької міської ради щодо не прийняття рішення за заявою ОСОБА_1 про надання в оренду земельної ділянки кадастровий номер :31:180:0045 площею 0,1383 га, на якій розміщено придбане нею за договором купівлі-продажу від 10.01.2017 нежитлове приміщення для спортивного інвентарю /літер А-1/ загальною площею 43 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язано Луцьку міську раду на пленарному засіданні міської ради у встановленому законодавством порядку розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 лютого 2022 року про надання в оренду земельної ділянки кадастровий номер :31:180:0045 площею 0,1383 га, на якій розміщено придбане нею за договором купівлі-продажу від 10.01.2017 нежитлове приміщення для спортивного інвентарю /літер А-1/ загальною площею 43 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та за наслідками розгляду прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На виконання вказаного рішення суду Волинський окружний адміністративний суд 18.05.2023 видав виконавчий лист №6440/2023 (а.с. 27).

За заявою стягувача 29.05.2023 заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дудою Ю.М. відкрито виконавче провадження №71900293, із примусового виконання вказаного виконавчого листа, яким позивача зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с. 29).

Луцька міська рада листом від 11.06.2023 №2552/2023 повідомила Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду 15.03.2023 у справі №140/8766/22, яке набрало законної сили 15.04.2023, щодо повторного розгляду заяви громадянки ОСОБА_1 від 04.02.2022 про надання в оренду земельної ділянки на АДРЕСА_2 ), був підготовлений відповідний проект рішення, який 31.05.2023 розглядався на червовому пленарному засіданні Луцької міської ради, однак не був прийнятий, оскільки не набрав необхідної кількості голосів. Додатково повідомлено, що заява ОСОБА_1 від 04.02.2022 про надання в оренду земельної ділянки на АДРЕСА_2 ) буде повторно розглянута на черговому засіданні міської ради (а.с. 30).

До вказаного листа був долучений витяг із протоколу засідання 45-ї сесії Луцької міської ради VIII скликання від 31.05.2023 (а.с. 31).

Також, на адресу боржника 02.08.2023 надіслано вимогу виконавця щодо надання інформації про стан виконання рішення суду.

На вказану вимогу Луцькою міською рада надано відповідь від 26.08.2023 № 1.1-8/3761/2023 в якій зазначено, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі № 140/8776/22, яке набуло чинності 15.04.2023, щодо повторного розгляду заяви громадянки ОСОБА_1 від 04.02.2022 про надання в оренду земельної ділянки на АДРЕСА_2 ) на чергове пленарне засідання Луцької міської ради підготовлено для розгляду відповідний проект рішення. Про результати розгляду зазначеного проекту буде повідомлено додатково (а.с. 38).

Постановою заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дуди Ю.М. від 11.08.2023 у межах виконавчого провадження №71900293 на Луцьку міську раду накладено штраф в розмірі 5100,00 грн за не належне виконання рішення суду (а.с. 36).

Луцька міська рада не погоджуючись із вказаною постановою звернулася із даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами другою, четвертою статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як встановлено частиною третьою наведеної статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з частинами п`ятою, шостою статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з частинами першою другою статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Спірна постанова містить посилання на статті 63 та 75 Закону №1404-VIII як на правову підставу накладення штрафу.

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, передбачена статтею 75 наведеного Закону. За цією нормою у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З аналізу вищевказаних норм слідує, що на момент прийняття державним виконавцем постанови про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником рішення суду у встановлений законодавством строк без поважних причин, тобто коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього. Залежно від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть вважатися обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Суд зауважує, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Як встановлено судом, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі №140/8776/22, на виконання якого видано виконавчий лист від 18.05.2023 №6440/2023, зобов`язано Луцьку міську раду на пленарному засіданні міської ради у встановленому законодавством порядку розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 лютого 2022 року про надання в оренду земельної ділянки кадастровий номер :31:180:0045 площею 0,1383 га, на якій розміщено придбане нею за договором купівлі-продажу від 10.01.2017 нежитлове приміщення для спортивного інвентарю /літер А-1/ загальною площею 43 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та за наслідками розгляду прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Позивач вказує, що вказане рішення суду не виконане у зв`язку з тим, що для прийняття відповідного рішення на сесії міської ради не вистачило необхідної кількості голосів.

Однак, з такими твердженнями суд не погоджується, враховуючи наступне.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» 21.05.1997 № 280/97-ВР.

Згідно з частиною третьою статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Пунктом 34 частини першої статті 26 цього Закону визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Матеріалами справи підтверджено, що після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №71900293 від 29.05.2023 на засіданнях 45-ї, 47-ї та 48-ї сесії Луцької міської ради було внесено проект рішення: про надання громадянці ОСОБА_1 на умовах оренди земельної ділянки для обслуговування спортивного комплексу (03.04) на АДРЕСА_3 (площею 0,1383 га). Як слідує із витягів з протоколів пленарних засідань від 31.05.2023, від 28.06.2023, від 26.07.2023 за результатами голосування за проект першого рішення проголосували: 31.05.2023: «за» 8, «проти» 2, «утримались» 21, рішення не прийнято; 28.06.2023: «за» 10, «проти» 0, «утримались» 17, рішення не прийнято; 26.07.2023: «за» 10, «проти» 0, «утримались» 19, рішення не прийнято (а. с. 9-11).

Тобто, для прийняття відповідного рішення не вистачило необхідної кількості голосів.

Суд зауважує, що в роботі сесій 31.05.2023, від 28.06.2023, від 26.07.2023 взяли участь 31, 27 та 19 депутатів відповідно, із 42 обраних, тобто кворум більшості був наявний, однак для прийняття відповідного рішення не вистачило необхідної кількості голосів.

Таким чином, в даному випадку відсутні обставини, які б вказували на об`єктивну неможливість виконання рішення суду та рішення суду на даний час є невиконаним, оскільки утримання від голосування депутатів на його виконання без зазначення поважних причин цього, не може свідчити про його виконання за наявності того, що боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Ні в протоколах сесій міської ради на яких розглядалося вказане питання, ні в будь-яких документах, такі обставини не наведені.

Позивач листами від 11.06.2023 №2552/2023 та від 26.08.2023 №1.1-8/3761/2023 повідомив державного виконавця, що заява ОСОБА_1 від 04.02.2022 про надання в оренду земельної ділянки на АДРЕСА_2 ) буде повторно розглянута на черговому засіданні міської ради, проте на переконання суду таке повідомлення суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження», де чітко зазначено, що в разі неможливості виконання рішення має право звернутися до державного виконавця із заявою про відкладення провадження виконавчих дій, або звернутися до суду із заявою про відстрочку чи розстрочку виконання, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Меті досягнення консенсусу щодо змісту та обсягу поняття верховенства права в державах, які входять в Раду Європи (як і Україна), присвячена Доповідь про правовладдя [в ранніх перекладах з англійської «Доповідь про верховенство права»], ухвалена Венеційською Комісією на її 86-му пленарному засіданні 25 26 березня 2011 року; https://www.venice.coe.int/webforms/documents/default.aspx?pdffile=CDL-AD(2011)003rev2-ukr). Зі змісту цієї Доповіді можна виділити такі вимоги верховенства права у сфері забезпечення доступу до правосуддя та юридичної визначеності (пп. 46, 54, 58):

- судівництво є ґарантом справедливості засадничої цінності в державі, керованій правом. Украй важливо, щоб судівництво мало повноваження визначати, які з нормативних актів є застосовними та дійсними (юридично значущими) в конкретній справі, розв`язувати питання факту та застосовувати приписи права до фактичних обставин за належною, себто достатньо прозорою й передбаченою методологією тлумачення;

- судові рішення має бути виконано ефективно;

- принцип юридичної визначеності також вимагає виконання остаточних рішень судів. У приватних спорах виконання остаточних судових рішень може потребувати допомоги з боку державних органів на уникнення будь-якого ризику настання «приватного правосуддя», несумісного з правовладдям. Системи, що допускають скасування остаточних рішень без переконливих підстав з публічного інтересу та дозволяють невизначеність у часі, є несумісними з принципом юридичної визначеності.

Крім того, суд не приймає до уваги твердження позивача, що в даному випадку депутати міської ради на основі вільного і колективного обговорення висловили особисте волевиявлення щодо питань, що були включені до порядку денного, враховуючи наступне.

В даному випадку боржником у виконавчому провадженні виступає Луцька міська рада.

Частиною другою статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. Відповідно до частини 1 статті 10 даного Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Тобто, виходячи із норм чинного законодавства не можна розділяти поняття міської ради як юридичної особи та сесії ради як колегіального органу, оскільки вони в сукупності складають орган місцевого самоврядування, як виразника інтересів територіальної громади.

В свою чергу, суд зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення.

Крім цього частинами першою, третьою статті 33 цього Закону передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відтак, враховуючи наведене вище суд приходить до висновку, що на законодавчому рівні встановлено заходи примусового виконання рішень зобов`язального характеру, зокрема застосування штрафних санкцій до боржника.

Разом з цим з аналізу наведених вище норм також вбачається, що боржник в разі неможливості виконання рішення має право звернутися до державного виконавця із заявою про відкладення провадження виконавчих дій, або звернутися до суду із заявою про відстрочку чи розстрочку виконання, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Суд вважає, що тягар виконання рішення покладається головним чином на органи влади, яким слід використати всі засоби, передбачені в національній правовій системі, щоб прискорити процес виконання рішення.

Як визначено частинами першою, другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суду не надано достатніх і переконливих доказів наявності поважних причин невиконання позивачем судового рішення, яким його зобов`язано вчинити певні дії.

А тому, враховуючи, що позивач не дотримався вимог Закону України «Про виконавче провадження», а саме не виконав рішення суду, у вказаний в постанові про відкриття виконавчого провадження період та не звернувся до державного виконавця чи суду у встановленому законом порядку, тому суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно прийнято постанову від 11.08.2023 про накладення штрафу у виконавчому провадженні №71900293.

Відтак, у задоволенні позову слід відмовити.

Крім того, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, судові витрати не підлягають стягненню з відповідача та залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 194, 229, 243, 245, 246, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Луцької міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.Я. Ксензюк