Справа № 503/362/23
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2023 р.м. ОдесаСправа № 503/362/23

Категорія: 113070100 Головуючий в 1 інстанції: Вороненко Д.В.

Час і місце ухвалення:10:03, м. Кодима

Дата складання повного тексту: 14.04.2023 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Чоран А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 14 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції треті особи: інспектор 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Регеша Олександр Валерійович , Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції (далі ДПП) треті особи: інспектор 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції (далі УПП) у Вінницькій області ДПП Регеша О.В., УПП у Вінницькій області ДПП про:

- скасування постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу 510 грн. за порушення ч.1 ст. 131-1 КУпАП, у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6685445 від 16 березня 2023 року, винесеною інспектор 1 батальйону 4 роти УПП у Вінницькій області ДПП Регеша О.В.;

- закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП;

- стягнення на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору та наданням правової допомоги.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП, шляхом винесення постанови серії ЕАС №6685445 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Згідно примітки до ст. 132-1 КУпАП наявність відповідного дозволу є підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої цією статтею. Позивач зазначає, що надавав інспектору наявний у нього дозвіл №2023-60 НГ, в змісті оскаржуваної постанови не вказано цього дозволу. У зв`язку з чим та враховуючи наявність в нього відповідного дозволу, то вважає відсутніми підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності за порушення п.22.5 ПДР України.

Крім того, позивач зазначав те, що в оскаржуваній постанові не наведені результати вимірювання габаритів ТЗ. На підставі вище викладеного позивач вважає своє притягнення до адміністративної відповідальності здійсненим за відсутності належних доказів та складу адміністративного правопорушення, а тому безпідставним та необґрунтованим.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що оскаржувана постанова є правомірною, обґрунтованою та законною, а тому такою, що не підлягає скасуванню. Крім того, до свого відзиву представник відповідача також додав доказ DVDR-диск із відеозаписом з нагрудної камери (боді-камери) поліцейського на якому зафіксовані обставини оформлення правопорушення.

Справу розглянуто за правилами встановленими ст. 286 КАС України.

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 14 квітня 2023 року відмовлено в позові ОСОБА_1 до ДПП, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: інспектор 1 батальйону 4 роти УПП у Вінницькій області ДПП Регеша О.В., УПП у Вінницькій області ДПП, про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- суд першої інстанції переклав функцію доказування на позивача, необґрунтовано звинувативши його в приховуванні доказів, про що зазначив в рішенні. Більш того, суд в рішенні вказав, що саме позивач мав підтвердити характеристики вантажу, а не відповідач, який не зміг надати суду жодного доказу невідповідності габаритів вантажу вимогам п.22.5 ПДР України. Відповідач ні в постанові про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6685445 від 16 березня 2023 року ні у відзиві не посилається, ні на те, що 16 березня 2023 року позивач перевозив вантаж на підставі ТТН, ні посилань на конкретну ТТН (номер, дата);

- суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності не за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами (ч.1 ст. 132-1 КУпАП), а за порушення вимог спеціального дозволу №2022-60 НГ, помилково, в наслідок того, що: ні треті особи , ні відповідач, взагалі не посилались на те, що був дозвіл (факт, номер, термін дії) і що підставою притягнення позивача було недотримання вимог цього дозволу, а не вимог встановлених законодавством України; не дослідив правову природу спеціального дозволу №2022-60 НГ як нормативно-правового акту та не встановив його відповідність нормам закону, а тому дійшов помилкового висновку про те, що підставою притягнення до відповідальності є недотримання положень та приписів акту оперативно-розпорядчого характеру, а не нормам та положенням законодавства України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України;

- дозвіл №2023-60 НГ , який був дійсним станом на 15 березня 2023 року оформлений строком дії з 23 лютого 2023 року до 24 березня 2023 року. Правилами проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18 січня 2001 року (далі Правила №30) не передбачено обмеження перевезень вантажу з одними параметрами у випадку видачи дозволу на кілька проїздів. Обмеження для перевезень за даним дозволом, встановлені лише в частині встановленого маршруту, терміну дії, та ТЗ, на які дозвіл розповсюджується. Відповідно, враховуючі термін дії дозволу №2023-60 НГ, його видано на кілька проїздів і на протязі цього терміну позивач має право перевозити різні вантажі з різними габаритними та ваговими параметрами, в тому числі й шириною від 2,6 м до 3,75 м; довжиною від 18,75 м до 30 м, перевезення яких потребують оформлення спеціального дозволу, але не потребують супроводу патрульним автомобілем поліції.

У відзиві ДПП на апеляційну скаргу вказується, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання апеляційного адміністративного суду не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова. Колегія суддів, у відповідності до ч.2 ст. 313 КАС України, визнає можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції:

Транспортний засіб марки DAF моделі XF 105.460 реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 17 липня 2020 року, є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем-Е.

22 лютого 2023 року ВБДР УБДР ДПП було видано дозвіл №2022-60 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, щодо транспортного засобу марки DAF реєстраційний номер НОМЕР_1 з причіпом ЕХО реєстраційний номер НОМЕР_3 та вантаж: техніка та обладнання, зі строком дії з 23 лютого 2023 року по 24 березня 2023 року. При цьому, у п.2 цього дозволу передбачається виділення транспортного засобу для супроводження: супроводження автомобілем поліції.

16 березня 2023 року інспектором 1 батальйону 4 роти УПП у Вінницькій області ДПП Регешою О.В. було винесено постанову серії ЕАС №6685445 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.22.5 ПДР України та тим самим вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач керуючі транспортним засобом марки DAF моделі XF 105.460 реєстраційний номер НОМЕР_1 перевозив великогабаритний вантаж, а саме сільгосптехніку, без супроводу автомобілем поліції, чим порушив п.22.5 ПДР України.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що копія відповідної товарно-транспортної накладної, на підставі якої суд міг би дійти висновку про обґрунтованість або необґрунтованість вимог позивача могла бути надана суду саме позивачем ОСОБА_1 , але останній цим не скористався. При цьому, подавши до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності на підставі наявних у справі доказів та не з`явившись в саме призначене судове засідання по розгляду справи позивач ОСОБА_1 фактично визначив вирішення справи без врахування судом відповідної товарно-транспортної накладної.

Також суд першої інстанції врахував те, що у випадку якщо вантаж зазначений у товарно-транспортній накладній був дійсно великогабаритним, то позивач ОСОБА_1 не був заінтересований у наданні її копії до суду, оскільки це підтверджувало б обставини, які не узгоджуються з викладеною ним у своєму позові.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що та обставина, що на момент перевезення 16 березня 2023 року позивачем ОСОБА_1 великогабаритного вантажу супроводження автомобілем поліції не було в позові не оспорюється, а тому відсутні підстави вважати оскаржувану постанову безпідставною, а відтак суд першої інстанції не вбачав підстав для її скасування.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ч.1 ст. 132-1, ст. 222, п.1 ст. 247, ст. 251 КУпАП, п.22.5 ПДР України, п.2, абз.1 п.4, п.25 Правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18 січня 2001 року, пп.3 п.2, абз.1 п.32 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27 червня 2007 року.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно п.22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно п.2 Правил №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених в п.22.5 ПДР.

Згідно абз.1 п.4 Правил №30 рух великовагових і великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь в дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Згідно п.25 Правил №30 забороняється проїзд великогабаритних і великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного в п.4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитись у водія і пред`являтись на вимогу уповноважених осіб.

Відповідно пп.3 п.2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27 червня 2007 року (далі Порядок №879), великовагові та великогабаритні транспортні засоби транспортні засоби, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені в п.22.5 ПДР України. При цьому транспортний засіб не може вважатись великоваговим або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Згідно абз.1 п.32 Порядку №879 перевізник, який має намір використовувати великоваговий або великогабаритний транспортний засіб, зобов`язаний не пізніше ніж за три доби звернутись до уповноважених Укравтодором підприємств із заявою про видачу погодження маршруту. Дозвіл на рух великовагового або великогабаритного транспортного засобу після отримання погодження маршруту видається уповноваженим підрозділом Національної поліції через центри надання адміністративних послуг.

Статтею 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 132-1 КУпАП, розглядають органи Національної поліції.

Відповідно ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно ч.1 ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, - тягне за собою накладання штрафу на водіїв в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Примітка. Дія ч.1 першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої ч.ч.1 і 2 цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (Закон України "Про дорожній рух", Правила дорожнього руху, Закон України "Про перевезення небезпечних вантажів", Правила перевезення небезпечних вантажів).

2. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах:

1) порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів;

2) порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Обидва склади формальні.

3. Суб`єкт адміністративного проступку спеціальний (водії транспортних засобів; посадові особи, відповідальні за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважені з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів; громадяни суб`єкти підприємницької діяльності).

4. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з оскаржуваної постанови серії ЕАС №6685445 від 16 березня 2023 року, позивачем здійснювалося перевезення великогабаритний вантаж, а саме сільськогосподарську техніку без супроводу поліції.

Вищезазначене підтверджується наданим відповідачем DVDR-диск із відеозаписом з нагрудної камери (боді-камери) (а.с.74) та не заперечується апелянтом.

Щодо посилань апелянта на примітку ст. 132-1 КУпАП відповідно до якої, звільненням від відповідальності, передбаченої ч.ч.1 і 2 цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, колегія суддів зазначає наступне.

З наведеного правового тезису апелянта вбачається, що він погоджується з тим, що габаритні параметру транспортного засобу та вантажу перевищують нормативні та вказує на те, що наявність дозволу звільняє його від відповідальності.

Разом з тим, колегія суддів акцентує увагу на тому, що дозволом №2023-60 НГ, зокрема, п.2 прямо передбачено супроводження транспортного засобу (DAF KA3094BA, причіп ЕХО, НОМЕР_3 , вантаж: Техніка та обладнання) автомобілем поліції.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів доходить висновку, що за вищезазначеним дозволом позивач не міг проводити перевезення вантажу без автомобіля прикриття.

Крім того, п.28 Правил №30, супровід патрульним автомобілем Національної поліції обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,75 чи довжина 30 метрів або він під час руху хоча б частково займатиме смугу зустрічного руху.

Колегія суддів акцентує увагу, що ширина транспортного засобу DAF KA3094BA, причіп ЕХО, НОМЕР_3 , вантаж: Техніка та обладнання 4,20 м, що підтверджується дозволом №2023-60 НГ (а.с.25).

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що транспортний засіб DAF KA3094BA, причіп ЕХО, НОМЕР_3 відповідно до п.28 Правил №30 при наявності вищезазначеного дозволу мав здійснювати рух у супроводі патрульного автомобіля Національної поліції.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про правомірність винесеної постанови серії ЕАС №6685445 від 16 березня 2023 року.

Щодо посилань апелянта, що судом першої інстанції перекладено на нього тягар доказування колегія суддів не приймає, оскільки судом першої інстанції допущено варіативність того, що вантаж міг бути не великогабаритним, а тому товаро-транспортна накладна могла б підтвердити вищезазначене припущення.

Підсумовуючи наведене колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків суду першої інстанції не спростовують, тоді як факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні справи.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа розглянута судом першої інстанції за правилами ст. 286 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції відповідно до правил ч.3 ст. 272 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кодимського районного суду Одеської області від 14 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 12 вересня 2023 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.