Справа № 480/6037/23
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2023 року Справа № 480/6037/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 , звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, і просить суд: визнати протиправними дії Управління Державної міграційної служби України в Сумській області щодо відмови у прийнятті декларації ОСОБА_1 від 15.05.2023 про відмову від громадянства російської федерації; зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Сумській області прийняти декларацію ОСОБА_1 від 15.05.2023 про відмову від громадянства російської федерації.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що батьками позивачки в 2011 - 2012 роках було припинено громадянство України, у зв`язку з чим було припинено і її громадянство України як їх (на той час) неповнолітньої дитини. Відповідно до п. 4 ст. 6 Закону України Про громадянство України громадянство України набувається внаслідок поновлення у громадянстві. Порядок поновлення у громадянстві України врегульований статтею 10 Закону про громадянство. На підставі вказаних норм позивачці було поновлено громадянство України, про що Управлінням Державної міграційної служби України в Сумській області видане тимчасове посвідчення громадянина України № НОМЕР_1 зі строком дії з 29.11.2021 до 16.11.2023. З метою припинення іноземного громадянства позивачкою отримана довідка податкового органу, а також подана 09.12.2021 до генерального консульства рф в м.Харкові заява про вихід з громадянства рф, яка зареєстрована за № 271056389, але рішення не було отримано про припинення громадянства, а також не було отримано відмову в наданні такого документа, будь-якої відповіді з приводу поданої 09.12.2021 заяви позивач не отримала. 09.05.2023 позивачка звернулась до УДМС у Сумській області щодо роз`яснення її подальших дій для завершення процедури набуття громадянства України. Листом від 12.05.2023 № 5901.3.1- 3453/59.1-23 УДМС у Сумській області повідомило, що для оформлення довідки про реєстрацію особи громадянином України, яка стане підставою для оформлення паспорту громадянина України, необхідно подати до територіального підрозділу ДМС за місцем реєстрації документ про припинення громадянства іншої держави. Проте, такого документу, з незалежних від позивачки причин, вона не має можливості подати, оскільки нею вжито всі залежні від неї заходи, а тому звернулась до суду з даним позовом.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти позовних вимог у позовному обсязі та зазначив, що 20.08.2021 ОСОБА_1 звернулась до Сумського МВ УДМС у Сумській області із заявою про поновлення у громадянстві України в порядку ст. 10 Закону України Про громадянство і взяла на себе зобов`язання щодо виходу з громадянства іншої держави. Відповідач зазначив, що 29.11.2021 УДМС у Сумській області прийнято рішення про оформлення тимчасового посвідчення громадянина України ОСОБА_1 . Відтак, з 20.08.2021 по 20.08.2023 у позивача виник правовий обов`язок щодо виходу з іноземного громадянства і подання відповідних доказів до органів ДМС України, що не було здійснено позивачем.
З аналізу положень статті 10 Закону України Про громадянство України, вбачається, що право на подачу декларації про відмову від іноземного громадянства мають іноземці, які відповідають двом головним критеріям:1) іноземець, який має усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства);2) наявності незалежних від іноземного громадянина причин не отримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства).
У зв`язку з припиненням дії міжнародного договору про встановлення дипломатичних відносин, та в силу вимог наведених нормативно-правових актів на момент звернення позивача і на даний час УДМС у Сумській області не має законодавчо визначеної процедури перевірки відповідності відповідача вимогам частини 4 статті 10 Закону України Про громадянство України і тому позивача поінформовано про відсутність правових підстав для завершення процедури поновлення у громадянстві України.
Таким чином, відповідач вважає, що дії працівників УДМС у Сумській області стосовно неможливості завершення процедури поновлення у громадянстві України законними і такими, що відповідають вимогам частини 2 статті 19 Конституції України, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Позивачка подала додаткові пояснення, у яких заперечує проти доводів відповідача, вважає їх не обґрунтованими та безпідставними, просить задовольнити позов у повному обсязі.
Судом було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 10.07.2023 відмовлено у задоволенні клопотання Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про розгляд справи №480/6037/23 у судовому засіданні з повідомлення сторін.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до довідки №6111-532/1-1562 від 23.12.2011 про припинення громадянства України громадянство України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , припинено відповідно до Указу Президента України про вихід з громадянства України від 09.12.2011 №1114/2011. Одночасно було припинено громадянство України його неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).
ОСОБА_1 УДМС у Сумській області видано тимчасове посвідчення громадянина України № НОМЕР_1 з терміном дії з 29.11.2021 по 16.11.2023 (а.с. 12).
Позивачем було подано та отримано довідку генерального консульства відповідно до якої 09.12.2021 заява ОСОБА_1 про вихід з громадянства російської федерації прийнята до розгляду та зареєстрована під № 271056388 (а.с. 14).
УДМС в Сумській області листом №5901.3.1-3453/59.1-23 від 12.05.2023, на звернення позивача від 09.05.2023, повідомлено, що позивач має подати до територіального підрозділу ДМС за місцем реєстрації документ про припинення громадянства іншої держави (а.с. 24).
ОСОБА_1 15.05.2023 звернулась до відповідача із заявою про прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства, а також видати їй паспорт громадянина України (а.с. 25-26).
Листом УДМС в Сумській області від 06.06.2023 повідомлено, що не вбачає підстав для завершення процедури поновлення у громадянстві України (а.с. 29-30).
Не погодившись з відмовою у прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства, позивачка звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Відповідно до статті 7 Закону України Про громадянство України № 2235-III від 18.01.2001 року (далі- Закон № 2235-III), особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України, особа, яка народилася на території України від осіб без громадянства, які на законних підставах проживають на території України, є громадянином України, особа, яка народилася за межами України від осіб без громадянства, які постійно на законних підставах проживають на території України, і не набула за народженням громадянства іншої держави, є громадянином України, особа, яка народилася на території України від іноземців, які на законних підставах проживають на території України, і не набула за народженням громадянства жодного з батьків, є громадянином України, особа, яка народилася на території України, одному з батьків якої надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, і не набула за народженням громадянства жодного з батьків або набула за народженням громадянство того з батьків, якому надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, є громадянином України, особа, яка народилася на території України від іноземця і особи без громадянства, які на законних підставах проживають на території України, і не набула за народженням громадянства того з батьків, який є іноземцем, є громадянином України, новонароджена дитина, знайдена на території України, обоє з батьків якої невідомі (знайда), є громадянином України, особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження мають право на набуття громадянства України за народженням.
Частиною 2 статті 8 Закону України Про громадянство України передбачено, що особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.
Для оформлення набуття громадянства України в установленому порядку разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подається: особою без громадянства - декларація про відсутність іноземного громадянства; іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство.
Іноземці, які перебувають у громадянстві (підданстві) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство (підданство) усіх цих держав.
Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство) не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави.
Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.
Згідно з п. 53 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 №215 (далі - Порядок №215) визначено, що для оформлення поновлення у громадянстві України особа, яка після припинення громадянства України набула іноземне громадянство (підданство) або іноземні громадянства (підданства), повернулася в Україну на постійне проживання (частина друга статті 10 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 52 цього Порядку, а також: а) копію документа, який підтверджує постійне проживання особи на території України; б) один із таких документів: - зобов`язання припинити іноземне громадянство. Іноземець, який перебуває у громадянстві (підданстві) кількох держав, подає зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від громадян (підданих) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України; декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця в Україні чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні; декларацію про відмову особи, яка є громадянином Російської Федерації і зазнала переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує переслідування через політичні переконання (довідка Міністерства закордонних справ України, дипломатичного представництва чи консульської установи України, видана в установленому Кабінетом Міністрів України порядку), - для іноземців, які є громадянами Російської Федерації та зазнали переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності; заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України.
Так, судом встановлено, що позивачка 20.08.2021 взяла на себе зобов`язання припинити іноземне громадянство протягом двох років з моменту набуття нею громадянства України.
Вимогами абз. 12 ст. 1 Закону №2235 передбачено, що зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України.
Таким чином, саме на позивача покладається обов`язок припинити іноземне громадянство та подати документ про припинення іноземного громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту набуття громадянства.
Згідно з абз. 16 Закону №2235, декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.
Відтак, особа, яка набула громадянство України, має подати декларацію про відмову від іноземного громадянства. У разі подачі такої декларації документ про вихід із іноземного громадянства не вимагається, а на особу покладається обов`язок повернути національний паспортний документ до уповноваженого органу іноземної держави та не користуватися правами громадянина вказаної держави і не виконувати обов`язків, передбачених її законодавством для громадян цієї держави.
Особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави. Вимога про взяття зобов`язання повернути паспорт іноземної держави не поширюється на осіб, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні.
Судом також враховано, що вказані чинні норми законодавства України покладають на особу обов`язок подати документ, виданий уповноваженим органом відповідної держави про зобов`язання припинити іноземне громадянство, протягом двох років з моменту реєстрації її громадянином України, а у разі неможливості отримання такого документа - подати декларацію про відмову від іноземного громадянства.
Згідно з підпунктом 54 пункту 4 Положення про Міністерство закордонних справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 № 281, Міністерство закордонних справ України відповідно до покладених на нього завдань забезпечує взаємодію з дипломатичними представництвами, консульськими установами іноземних держав, представництвами міжнародних організацій в Україні, а також дипломатичним корпусом, акредитованим в Україні. За інформацією посольства російської федерації в Україні, розмір консульського збору за припинення громадянства російської федерації на момент набуття заявником громадянства України становив 1820 грн, що не перевищувало половину мінімальної заробітної плати на момент набуття громадянства України.
Незалежною від особи причиною неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства), в розумінні пункту 1 статті 1 Закону № 2235-III, є невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури.
Відтак, обов`язковою передумовою для визнання причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства незалежною від особи, є факт звернення/прийняття клопотання такої особи уповноваженим органом держави її громадянства, в даному випадку російської федерації.
Особам, які набули громадянство України та взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, видаються тимчасові посвідчення громадянина України. Після подання цими особами в установленому Законом № 2235-III порядку документа про припинення іноземного громадянства або декларації про відмову від іноземного громадянства (якщо така не була подана раніше) їм замість тимчасових посвідчень громадянина України, залежно від місця проживання, видаються паспорти громадянина України або паспорти громадянина України для виїзду за кордон (пункти 117-119 Порядку).
Тобто, позивач зобов`язана подати документ про припинення іноземного громадянства. Матеріалами справи підтверджується, що позивач звернулася до відповідного посольства 09.12.2021, документи були прийняті у позивача та зареєстровані за №271056388, сплачено консульський збір у розмір 1820,00 грн (а.с.14).
З урахуванням наведеного матеріалами справи підтверджується, що позивачем вчинялися необхідні дії задля припинення громадянства іноземного громадянства, було надіслано відповідні звернення до уповноважених органів, але відповіді на звернення позивача з інформацією про розгляд заяви від 09.12.2021 не отримано з незалежних від позивача причин.
Отож, в такому випадку діюче законодавство передбачає можливість подання особою декларації про вихід з громадянства іноземної держави.
Згідно частини 21 статті 9 Закону №2235 особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави. Вимога про взяття зобов`язання повернути паспорт іноземної держави не поширюється на осіб, яких визнано біженцями або яким надано притулок в Україні.
Відповідно з частиною першою статті 1 Закону № 2235-III, декларацією про відмову від іноземного громадянства є документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.
Судом також враховано, що ОСОБА_1 у декларації від 15.05.2023 взяла на себе зобов`язання повернути паспорт громадянина іноземної держави до уповноважених органів цієї держави, не користуватися правами громадянина та не виконувати обов`язків, передбачених її законодавством для громадян цієї держави (а.с.27).
Як зазначено вище, позивачем здійснювалися неодноразові звернення до консульських установ щодо припинення громадянства, підтверджено відсутність заборгованості зі сплати податків, прийняття (реєстрацію) зави про вихід з громадянства, сплату консульського збору та взяття зобов`язання повернути національний документ громадянства іноземної держави.
Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що подання декларації про відмову від іноземного громадянства, у зв`язку з неможливістю отримати документ про припинення громадянства з незалежних від позивача причин є обґрунтованою, а відмова УДМС в Сумській області у прийнятті такої декларації неправомірною.
Положеннями частини 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
При цьому, згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що подання декларації про відмову від іноземного громадянства, у зв`язку з неможливістю отримати документ про припинення громадянства з незалежних від позивача причин, є обґрунтованою, а відмова УДМС в Сумській області у прийнятті такої декларації неправомірною.
Зазначений висновок суду узгоджується із правовою позицією Другого апеляційного адміністративного суду, викладеною в постанові від 24.08.2023 по справі №520/7985/22, Сьомого апеляційного адміністративного суду у постанові від 26.06.2023 по справі № 560/1346/23, Восьмого апеляційного адміністративного суду у постанові від 08.05.2023 по справі №300/3429/22.
З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне обрати належний захист порушеного права позивача та із врахуванням ст. 9 КАС України визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у прийнятті декларації позивачки від 15.05.2023 та зобов`язати відповідача повторно розглянути декларацію позивачки від 15.05.2023.
Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору сплачену позивачем при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Управління Державної міграційної служби України в Сумській області щодо відмови у прийнятті декларації ОСОБА_1 від 15.05.2023 про відмову від громадянства російської федерації.
У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Гелета