Справа № 932/5038/23
Суддя: Кудрявцева Т. О.
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/5038/23
Провадження № 2а/932/183/23
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Кудрявцевої Т.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Радіна Олександра Володимировича, третя особа - Департамент патрульної поліції, про визнання незаконними дій, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
29.05.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправними дій та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7055551 від 26 травня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП ,та закрити провадження по справі, судові витрати покласти на відповідача.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 26 травня 2023 року інспектором УПП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Радіним О.В. винесено відносно нього постанову серії ЕАС №7055551 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Згідно фабули постанови, 26.05.2023 року о 10 год. 55 хв. в м. Дніпро, вул. Глінки (Королеви Єлизавети ІІ), 13 водій, керуючи ТЗ, здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.11, чим порушив п.17.1 ПДР України. Вважає постанову протиправною та такою, що не відповідає дійсним обставинам, оскільки він не вчиняв інкриміноване йому правопорушення, в даному місці він не зупинявся по власній потребі, а зупинився на вимогу інспектора 1 батальйону 2 роти УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Радіна О.В., який здійснив рух рукою, в якій тримав сигнальний диск з червоним сигналом. Зупинившись, він ввімкнув аварійну сигналізацію на автомобілі, підійшовши до нього, працівник патрульної поліції причину зупинки йому не повідомив, службове посвідчення для ознайомлення не надав, а також не представився як посадова особа, на його запитання відповів, що він зупинився на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11, чим порушив вимоги п.17.1 ПДР України, і що на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів по цій смузі. По напрямку його руху дорожній знак 5.8 чи 5.11 був відсутній перед перехрестям, в даному місці він не зупинявся по власній волі, зупинився на вимогу працівника патрульної поліції. Зазначає, що ним не було порушено ПДР, тому звернувся до суду з даним позовом.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 29.09.2023 року зазначена адміністративна справа передана в провадження судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцевій Т.О.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.05.2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою суду від 13.07.2023 року Департамент патрульної поліції було залучено до участі у справі в якості третьої особи.
Відповідачу інспектору 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Радіну О.В. надсилалась ухвала про відкриття провадження разом з копією позовною заяви з доданими до неї документами, проте відповідач правом на надання відзиву не скористався.
Розглянувши справу, дослідивши докази у справі, проглянувши СД-диски, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.
Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 2 цього Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, постановою від 26 травня 2023 року серії ЕАС №7055551 у справі про адміністративне правопорушення, винесеною інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Радіним О.В., накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КпАП України. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 26.05.2023 року о 11 год. 02 хв., керуючи транспортним засобом «NISSAN JUKE», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Дніпрі, по вул. Глінки (Королеви Єлизавети ІІ), 13, здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.11, чим порушив п.17.1 ПДР України. В постанові зазначено, що до неї додаються відеодокази за №471023.
Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 283 КпАП України, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Частиною 4 ст. 283 КпАП України передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.
Згідно з вимогами ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Відповідно до вимог ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст. 258 КпАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.
Згідно із вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як зазначено вище, відповідно до постанови серії ЕАС №7055551 від 26.05.2023 року, позивачу інкримінується порушення вимог п.17.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст.122 КУпАП.
Згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як визначено у п. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно п. 8.1 Правил дорожнього руху, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Знак 5.8 Розділу 33 Правил дорожнього руху означає "Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів". Дорога, на якій рух транспортних засобів здійснюється за встановленим маршрутом по спеціально відведеній смузі назустріч загальному потоку транспортних засобів.
Знак 5.11 Правил дорожнього руху означає «Знак застосовується для позначення смуги, що призначена для руху транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами, та велосипедистів, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів. Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він установлений. Якщо знак установлений праворуч від дороги, його дія поширюється на праву смугу руху. Водію, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, дозволено виконувати поворот із цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини».
Відповідно до п. 17.1 Правил дорожнього руху, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.
З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. На ОСОБА_1 інспектором поліції накладено адміністративне стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КпАП України, у розмірі 680 гривень, як на водія, який, керуючи транспортним засобом «NISSAN JUKE», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Дніпрі, по вул. Глінки (Королеви Єлизавети ІІ), 13, здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.11, чим порушив п.17.1 ПДР України. Позивач не погодився із цією постановою, посилаючись на те, що не порушував вимоги п. 17.1 ПДР України, оскільки він не зупинявся самостійно, а був зупинений працівниками поліцій, тому його зупинка була вимушеною.
Вбачається, що на підтвердження вчинення позивачем порушення пункту 17.1 ПДР представником третьої особи разом із поясненнями на позовну заяву надано до матеріалів справи два CD-диски, на яких міститься відеозапис скоєного ОСОБА_1 правопорушення, які зроблені за допомогою відеокамер «Беспечне місто» та з нагрудної камери поліцейського.
Проглянувши вищевказані відеозаписи, судом встановлено, що відеокамерою «Безпечне місто», яка зафіксована на перехресті вул.Харківська та вул. Королеви Елизавети, 2 у м. Дніпро зафіксовано рух транспортного засобу «NISSAN JUKE», д.н.з. НОМЕР_1 , де чітко видно, що водій здійснив поворот ліворуч з вул.Харківська на вул. Королеви Елизавети,2, де діє дія знаку 5.11 ПДР України, крім того з відео нагрудної камери поліцейського №471023 вбачається, що ОСОБА_1 визнав вчинення вказаного правопорушення, проте просив не виносити відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення.
Доводи позивача про те, що він здійснив вимушену зупинку руху за вимогою патрульного, суд вважає необґрунтованою та спростовуються відеозаписами правопорушення.
Позивач, на вимогу ч.1 ст.77 КАС України, не надав жодних належних доказів, які б підтверджували обґрунтованість його позовних вимог та спростовували б правомірність оскаржуваної постанови.
Таким чином, суд доходить до висновку, що оспорювана позивачем постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, підстав для її скасування немає, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог, судові витрати, понесені ним під час розгляду даної справи, не підлягають відшкодуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 286, 293, 295 КАС України, суд, -
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Радіна Олександра Володимировича, третя особа - Департамент патрульної поліції, про визнання незаконними дій, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.
Судовий збір віднести за рахунок позивача.
Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КАС України протягом десяти днів із дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом десяти днів зо дня отримання ними його копії.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів із дня його проголошення, або десяти днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя Т.О. Кудрявцева