Справа № 420/10783/23
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/10783/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Турецької І.О.,

Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2023 року, прийняте у складі суду судді Вовченко О.А. в місті Одеса, по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просила суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови визначення стажу судді у розмірі 37 (тридцять сім) років (десять) місяців 3 (три) дні та перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ;;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області визначити ОСОБА_1 стаж судді станом на 11.03.2023р. судді у розмірі 37 (тридцять сім) років 10 (десять) місяців 3 (три) дні з виплатою щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 84 відсотків місячної суддівської винагороди працюючого судді з 11.03.2023р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області довести ОСОБА_1 перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці виходячи зі стажу судді 37 (тридцять сім) років 10 (десять) місяців 3 (три) дні в розмірі 84 відсотків місячної суддівської винагороди працюючого судді з 11.03.2023р., з урахуванням проведених виплат

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 , викладеної у листі від 20.04.2023 №9137-8361/П-02/8-1500/2, у зарахуванні до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини строку навчання у Харківському юридичному інституті з 01.09.1981 по 01.07.1985 тривалістю 1 рік 11 місяців 01 день та стажу роботи на посаді помічника прокурора Іванівського району Прокуратури Херсонської області з 07.04.1987 по 01.02.1993 тривалістю 05 років 09 місяців 26 днів та у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу роботи судді, який дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: половину строку навчання у Харківському юридичному інституті з 01.09.1981 по 01.07.1985 тривалістю 1 рік 11 місяців 01 день; стаж роботи на посаді помічника прокурора Іванівського району Прокуратури Херсонської області з 07.04.1987 по 01.02.1993 тривалістю 05 років 09 місяців 26 днів. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 з 20.03.2023 перерахунок та виплату щомісячного грошового довічного грошового утримання судді у відставці виходячи зі стажу судді 37 років 10 місяців 3 дні в розмірі 84 відсотки суддівської винагороди, з урахуванням проведених виплат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права, тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що порядок обчислення стажу роботи на посаді судді визначається ст. 137 Законом України Про судоустрій і статус суддів № 1402 від 02.06.2016, згідно яких до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. На думку апелянта, оскільки наведеним вище переліком не передбачено зарахування до стажу роботи на посаді судді періоду навчання в ВНЗ та роботи в органах прокуратури, Головне управління не мало правових підстав для зарахування спірного періоду до стажу роботи позивача на посаді судді.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та з 20.03.2023 отримує довічне грошове утримання судді у відставці, розмір довічного грошового утримання позивача склав 70%.

Довічне грошове утримання судді у відставці позивачу призначено виходячи зі страхового стажу 43 роки 4 місяці 11 днів, в тому числі стаж судді: 30 років 1 місяць.

При цьому судом встановлено, що рішенням Вищої ради правосуддя №190/0/15-23 від 07.03.2023 позивача звільнено з посади судді Херсонського апеляційного суду відповідно до ст. 126 Конституції України у зв`язку з подачею заяви про відставку ОСОБА_1 набула статус судді у відставці.

Позивачем надано до суду розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , який складено за підписом голови Херсонського апеляційного суду та заступника начальника відділу кадрової роботи та управління персоналом Херсонського апеляційного суду, згідно якого стаж роботи складає 37 років 10 місяців та 03 дні, з яких:

1. Харківський юридичний інститут (половина строку навчання) з 01.09.1981 по 01.07.1985 тривалістю 01 рік 11 місяців 01 день;

2. Помічник прокурора Іванівського району прокуратури Херсонської області з 07.04.1987 по 01.02.1993 тривалістю 05 років 09 місяців 26 днів;

3. Суддя Іванівського районного народного суду Херсонської області, у тому числі суддя місцевого Іванівського районного суду Херсонської області з 01.02.1993 по 12.01.2007 тривалістю 13 років 11 місяців 12 днів;

4. Суддя апеляційного суду Херсонської області з 15.01.2007 по 01.10.2018 тривалістю 11 років 08 місяців 17 днів;

5. Суддя Херсонського апеляційного суду з 02.10.2018 по 22.08.2022 тривалістю 03 роки 10 місяців 21 день;

6. Суддя Одеського апеляційного суду з 22.08.2022 по 10.03.2023 тривалістю 06 місяців 17 днів.

З трудової книжки позивача вбачається, що позивач у період з 01.09.1981 по 01.07.1985 навчалась на денній формі навчання у Харківському юридичному інституті, а у період з 16.09.1985 по 01.02.1987 працювала на посаді помічника прокурора Іванівського району Прокуратури Херсонської області.

Як зазначає позивач у позовній заяві, вона подала до відповідача заяву про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці із зарахуванням до стажу судді половину строку навчання та роботу на посаді помічника прокурора.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 20.04.2023 №9137-8361/П-02/8-1500/23: «…За заявою від 20.03.2023 та долученими документами Вам з 20.03.2023 призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону при страховому стажі 43 роки 4 місяці (стаж враховано по 31.12.2022), в т. ч. суддівський стаж 30 років, що становить 70 % суддівської винагороди) в розмірі 165532,50 грн (236475,00 грн х 70 %).

Відсутні правові підстави для зарахування до спеціального стажу, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді, періодів роботи (служби) на інших посадах та навчання».

Не погоджуючись із діями відповідача щодо відмови у визначенні стажу судді у розмірі 37 років 10 місяців 3 дні, позивач звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції дійшов висновку, що невключення до відповідного стажу роботи на посаді судді, зокрема, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та роботи на посаді помічника прокурора і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII.

Відповідно до ч.1 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Згідно з ч.3 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

18 лютого 2020 року рішенням Конституційного Суду України за № 2-р/2020 від 18 лютого 2020 року визнав крім іншого, такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII зі змінами.

Конституційним Судом України у вказаному рішенні зазначено, що запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням ч. 1 ст. 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

Таким чином, з урахуванням того, що з 18.02.2020 р. в законодавстві відсутні норми, які окремо регулюють питання суддівської винагороди та щомісячного грошового утримання судді у відставці, для суддів, які не пройшли кваліфікаційне оцінювання відповідно до вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016, колегія суддів вважає, що на позивача розповсюджуються загальні правила нарахування щомісячного грошового утримання судді у відставці, передбачені ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016.

Так, згідно з частиною 2 статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Статтею 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Пунктом 34 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Водночас, на момент призначення позивача на посаду судді діяв Закон України "Про статус суддів" №2862-XII від 15.12.1992 року.

Згідно з частинами 1, 6 статті 44 Закону України "Про статус суддів" №2862-XII заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок.

Для суддів судів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги.

Виходячи з дати призначення позивача на посаду судді, на нього розповсюджувалася дія частини 6 статті 44 Закону України «Про статус суддів», яка передбачала можливість зарахування до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги.

Відповідно до роз`яснення поняття «прокурор», яке міститься в ст. 56 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-XII (в редакції, чинній на час роботи позивача в органах прокуратури) під поняттям «прокурор» у статті 8, частині четвертій статті 9, частинах першій, другій, третій статті 12, частині першій статті 20, статтях 34, 35, 36, 44, 45, частинах першій, четвертій і шостій статті 46, частині першій статті 461, частині першій статті 47, статтях 48, 49, 50, 501, частині п`ятій статті 52 і статті 55 цього Закону слід розуміти: Генеральний прокурор України та його заступники, підпорядковані прокурори та їх заступники, старші помічники і помічники прокурора, начальники управлінь і відділів, їх заступники, старші прокурори і прокурори управлінь і відділів, які діють у межах своєї компетенції.

Відповідно до абз. 2 ст. 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Після втрати чинності ст. 1 вказаного Указу Президента України, питання зарахування в стаж роботи судді інших періодів діяльності було врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 р. № 545.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 р. № 545 пункт 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 р. № 865 (865-2005-п) «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» доповнено абзацом такого змісту: «До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.»

Зазначена постанова Кабінету Міністрів України (№ 865-2005-п) втратила чинність 01 січня 2012 року.

Таким чином, законодавством, яке діяло на момент призначення позивача на посаду судді, було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу, а також роботи на посаді помічника прокурора.

Доводи апелянта, що Законом України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-VIII не передбачено зарахування половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу та періодів роботи на посаді помічника прокурора ані до суддівського стажу, ані до стажу роботи на посаді судді, ґрунтуються на хибному тлумаченні норм матеріального права та судом апеляційної інстанції оцінюються критично.

Колегія суддів зазначає, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру, чим спростовуються доводи апелянта, що «суддівський стаж» та «стаж роботи на посаді судді» не є тотожними поняттями.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом зокрема у постановах від 06 березня 2018 року у справі № 308/6953/17, від 19 червня 2018 року у справі № 243/4448/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 428/4671/17, від 01 жовтня 2018 року у справі № 541/503/17, від 17 жовтня 2018 року у справі № 140/263/17, від 23 жовтня 2018 року у справі № 686/10100/15-а, від 28 жовтня 2020 року у справі № 200/6296/19-а, від 23 вересня 2021 року у справі №620/1944/20, від 08 листопада 2021 року у справі №580/492/21.

Таким чином, не включення до відповідного стажу роботи на посаді судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу, а також часу роботи позивача на посаді помічника прокурора для врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді, є неправомірним.

Як вбачається з матеріалів справи та сторонами не заперечується, відповідачем до стажу роботи на посаді судді не було зараховано наступні періоди:

- - Харківський юридичний інститут (половина строку навчання) з 01.09.1981 по 01.07.1985 тривалістю 1 рік 11 місяців 01 день;

- роботи на посаді помічника прокурора Іванівського району Прокуратури Херсонської області з 07.04.1987 по 01.02.1993 тривалістю 05 років 09 місяців 26 днів.

Отже, стаж роботи позивача, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає 37 років 10 місяців 3 дні, у зв`язку із чим розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 повинен становити 84 відсотки (50% за 20 років + 34% за 17 років на посаді судді понад 20 років) суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, при цьому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2023 року залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: І.О. Турецька

Суддя: Л.Є. Зуєва