Справа № 420/2688/23
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/2688/23
Перша інстанція: суддя Свида Л.І.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря судового засідання Тутової Л.С.

представника апелянта адвоката Слободянюк В.О.

представника відповідача Радей О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів, про поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

08.02.2023, ОСОБА_1 звернувся з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасування п. 1 наказу Департаменту патрульної поліції від 09.01.2023 року № 18 в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасування наказ Департаменту патрульної поліції від 26.01.2023 року № 65 о/с в частині звільнення зі служби в поліції позивача;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції поновити позивача на посаді інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції з 27.01.2023 року;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.01.2023 року по день поновлення.

В обґрунтування позову вказував, що оскаржувані накази прийняті з порушенням порядку проведення службового розслідування, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки обґрунтування наказів не засновані на фактичних обставинах справи, вини позивача не доведено, обраний вид дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції, не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності, а також порядку застосування стягнень, визначеному ч. 2 ст. 29 Дисциплінарного Статуту Національної поліції України. Позивач зазначає, що 07.11.2022 року він та інші поліцейські зупинили автомобіль для перевірки документів та у них виникла підозра, що цей автомобіль має ознаки підробки ідентифікаційних номерів. Водій запропонував 100 доларів США ОСОБА_2 , який від коштів відмовився, але після тривалого діалогу погодився на отримання коштів в розмірі 300 доларів США. Після візуального огляду транспортного засобу, відповідних документів та інформації з інформаційних ресурсів поліції, працівники поліції встановили, що агрегати транспортного засобу не містять ознак знищення, підробки або заміни, а отже, кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України та відпустили водія. Розуміючи своє відповідальне становище як представника влади та вимоги антикорупційного законодавства, позивач негайно, не пізніше наступного дня, 08.11.2022 року доповів керівництву про подію за участю водія ОСОБА_3 та поліцейських. Під час службового розслідування не враховано, що позивач негайно доповів про можливі факти корупційного правопорушення, тобто є викривачем. Щодо незабезпечення відеофіксації під час спілкування з водієм, позивач зазначив, що ці обставини не могли розглядатися під час службового розслідування, оскільки ці обставини не охоплювалися доповідною запискою та скаргою водія на дії поліцейських. Таким чином, позивач має бути поновлений на службі та на його користь має бути стягнутий середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування п.1 наказу Департаменту патрульної поліції від 09.01.2023 року № 18 в частині притягнення інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, визнання протиправним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції від 26.01.2023 року № 65 о/с в частині звільнення зі служби в поліції інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 , зобов`язання відповідача поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 з 27.01.2023 року, стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 27.01.2023 року по день поновлення - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про порушення при проведенні службового розслідування, оскільки під час проведення службового розслідування комісією були доповнені підстави для проведення перевірки, які не були вказані у рапорті та в наказі, що залишено без уваги судом першої інстанції.

Апелянт вважає, що порушення порядку проведення службового розслідування є підставою для задоволення позову, але суд першої інстанції зазначене залишив поза увагою.

Також апелянт вважає, що, а ні службовим розслідуванням, а ні матеріалами справи не доведено його вини у вчиненні дисциплінарного проступку, оскільки обставини порушення дисципліни викладені в оскаржуваному наказі стосуються не особисто апелянта, а стосуються всієї групи працівників поліції.

Також апелянт вказує, що під час перевірки оскаржуваного рішення на дотримання принципу пропорційності, судом першої інстанції не взято до уваги, що відповідачем в даному випадку при застосуванні до позивача найсуворішого дисциплінарного стягнення, фактично не було враховано ні характер його проступку, ні обставини, за яких він був вчинений, ні його особу, ні ступінь його вини.

Департамент патрульної поліції у відзиві на апеляційну скаргу посилався на доводи, що узгоджуються з висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції, у зв`язку з чим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_1 проходив публічну службу в Департаменті патрульної поліції, перед звільненням займав посаду інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

08.11.2022 року інспектор відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції М. Цуцкірідзе та т.в.о. старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції Р. Пузанов рапортом на ім`я начальника УПП в Одеській області ДПП підполковника поліції ОСОБА_4 доповіли про те, що 07.11.2022 приблизно о 20:24 на службовий планшетний пристрій надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_5 щодо зупинення автомобіля заявника працівниками поліції, які повідомили останньому, що номер кузова автомобіля пошкоджено, автомобіль знаходиться в орієнтуванні та вимагали у заявника 300 доларів США за не притягнення до кримінальної відповідальності.

Також, гр. ОСОБА_6 звернувся до начальника УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_4 з проханням розглянути заяву щодо поліцейських (Т І, а.с. 21 - зворот), які зупинили його 07.11.2022 за адресою: АДРЕСА_1 приблизно о 20 год. 00 хв. До вказаної скарги було додано письмові пояснення ОСОБА_7 , відібрані т.в.о. старшого інспектора з ОД ВМАЗ УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції Р. Пузаном, відповідно до яких 07.11.2022 приблизно о 20 год. 00 хв. скаржник рухався по вул. Інглезі на автомобілі BMW 523 та зупинився за адресою: м. Одеса, вул. Інглезі, буд. 9, після чого до нього підійшли поліцейські в кількості трьох осіб, які не представились. Поліцейські попросили пред`явити документи та відкрити капот автомобіля для надання доступу до номера кузова. Після перевірки поліцейські повідомили, що номер кузова змінено та на місце буде викликано експертів, після чого один із поліцейських запитав «що робимо?», на що, як зазначає ОСОБА_8 , він відповів, що в нього є сто доларів США. Поліцейські повідомили: «це геть не серйозно», на що ОСОБА_8 відповів, що його товариш привезе кошти. Після чого на місце події приїхав товариш ОСОБА_7 , а саме ОСОБА_9 , який повідомив, що абсолютно впевнений, що з автомобілем все гаразд та останній продовжив спілкування з поліцейськими. В поясненні ОСОБА_7 також зазначено, що після того як поліцейські покинули місце події, повідомивши, що у них перезмінка, було викликано поліцію для написання скарги. Через деякий час на місце події під`їхав автомобіль Hyundai Sonata, номерний знак НОМЕР_1 , пасажир якого відкрив вікно та висунув руку, у якій тримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, який забули віддати ОСОБА_10 .

Наказом Департаменту патрульної поліції від 22.11.2022 року № 1590 (Т І, а.с. 19) призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію за вказаними фактами з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками УПП в Одеській області ДПП, про що стало відомо із звернення громадянина ОСОБА_7 .

За результатами службового розслідування дисциплінарною комісією складено висновок службового розслідування щодо встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками УПП в Одеській області ДПП від 21.12.2022 року (Т І, а.с. 34-39), яким вирішено, крім іншого, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, пунктів 2 і 3 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», статей 24, 38 та 42 Закону України «Про запобігання корупції», пунктів 1, 2, 3, 5, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07 листопада 2018 року № 893, пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026, абзаців другого, третього, шостого та восьмого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, підпунктів 5, 6 пункту 2 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27 квітня 2020 року № 357, підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13.11.2018 № 5112, на підставі пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП до лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

На підставі зазначеного висновку 09.01.2023 року Департаментом патрульної поліції видано наказ № 18 «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень» (Т І, а.с. 42 зворот - 44), яким, крім іншого, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, пунктів 2 і 3 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», статей 24, 38 та 42 Закону України «Про запобігання корупції», пунктів 1, 2, 3, 5, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07 листопада 2018 року № 893, пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026, абзаців другого, третього, шостого та восьмого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, підпунктів 5, 6 пункту 2 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27 квітня 2020 року № 357, підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13.11.2018 № 5112, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП до лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції «По особовому складу» від 26.01.2023 року № 65 о/с (Т І, а.с. 44 - зворот) відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП з 26.01.2023 року звільнено зі служби в поліції.

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено вчинення позивачем дисциплінарного проступку, службове розслідування проведене з дотриманням вимог чинного законодавства, а застосування такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції є дискреційним повноваженням керівника.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-УІІІ «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про: внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення;

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №893 від 07.11.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807, затверджений Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (надалі Порядок №893 в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Порядку№893, підставою для призначення службового розслідування може бути рапорт про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 Розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Так, згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

Розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження (п. 7 Розділу V Порядку №893).

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування (п. 13 Розділу V Порядку №893).

Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі (п. 14 Розділу V Порядку №893).

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право зокрема, надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються.

Відповідно до п. 2 розділу VI Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Відповідно до п. 1 розділу VIІ Порядку №893, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Апеляційний суд зазначає, що зі змісту наданих матеріалів вбачається, що позивач 08.12.2022 доповів рапортом на ім`я начальника УПП в Одеській області ДПП підполковника поліції Д. Хмарука про те, що 07.11.2022 приблизно о 19.50 за адресою: м. Одеса, вул. Інглезі, 9, перебуваючи у складі наряду «СП-205», зупинили автомобіль BMW E39 для перевірки документів. Позивач, зокрема, зазначив, що він був свідком як водій спілкувався з рядовим поліції В. Тюпою з приводу закриття питання без виклику на місце події слідчо-оперативної групи, а також водій запропонував неправомірну вигоду у розмірі 100 доларів США, на що рядовий поліції ОСОБА_11 відповів, що це не серйозна розмова, однак після тривалої бесіди водій запропонував останньому неправомірну вигоду у розмірі 300 доларів США, на що рядовий поліції ОСОБА_11 погодився.

У цьому рапорті також зазначено, що лейтенант поліції ОСОБА_12 оглядав автомобіль з метою виявлення ознак підробки. Також вказано, що на місце події під`їхали товариші водія. Після тривалої розмови водій повідомив, що на місце приїде експерт та будуть щось вирішувати, на що рядовий поліції ОСОБА_11 повідомив, що не потрібно нікого викликати та відпустив водія.

В свою чергу, лейтенант поліції ОСОБА_12 в своєму рапорті зазначив, що кошти і будь-якому розмірі ніхто нікому не передавав. На базу прибули приблизно о 20:30 та зрозуміли, що водію не відали свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та після здачі зброї повернули документ водію. Про дану ситуацію не доповідали.

З огляду на матеріали службового розслідування, на підставі наявних процесуальних матеріалів було встановлено, що лейтенант поліції ОСОБА_13 повідомив, що не був свідком згоди ОСОБА_14 на пропозицію водія з приводу пропонування неправомірної вигоди у розмірі 300 доларів США, однак у своєму рапорті від 08.11.2022 останній зазначив, що ОСОБА_15 погодився на вказану пропозицію, тобто лейтенант поліції ОСОБА_13 надав суперечливі один одному пояснення.

ОСОБА_1 під час службового розслідування надав пояснення, в яких зазначив, що не може пояснити про що спілкувались водій та рядовий поліції В. Тюпа, оскільки поряд не перебував та оглядав автомобіль, а також читав довідки про даний автомобіль. Потім водій автомобіля почав нервувати та запропонував рядовому поліції В. Тюпі неправомірну вигоду у розмірі 100 доларів США, на що останній відмовився та водій запропонував 300 доларів США, однак, як пояснив опитаний, він не може сказати чи погодився рядовий поліції В. Тюпа, однак розмова за кошти мала місце.

Позивач зазначив, що після тривалої розмови рядовий поліції ОСОБА_15 прийняв рішення щодо недоцільності затримання даного водія, грошові кошти ніхто не отримував. Документи водія, які йому передав старший лейтенант поліції ОСОБА_16 , він поклав до кишені та забув про це. Після здачі зброї документи були повернуті водію. Відеофіксація події не здійснювалась, оскільки портативні відеореєстратори забрали поліцейські, які перші поїхали на перезмінку. Він також вказав, що про ситуацію командиру не доповідали, про кримінальну відповідальність водія не попереджали, а також те, що він повідомляв рядовому поліції ОСОБА_17 , що не бачить ознак підробки та водія потрібно відпустити.

Як вказує відповідач, на уточнююче запитання дисциплінарної комісії про те, чи вживав позивач заходів щодо припинення виявленого правопорушення з боку ОСОБА_18 та чи повідомили (доповіли) одразу керівництву про згоду ОСОБА_18 на хабар (неправомірну вигоду), останній відповів, що не було та не доповідали.

В зв`язку з цим, слід прийти до висновку, що позивач надав суперечливі пояснення, оскільки у поясненнях відібраних в ході службового розслідування ним вказувалось про те, що він не був свідком згоди ОСОБА_18 на пропозицію неправомірної вигоди у розмірі 300 доларів США, однак у своєму рапорті від 08.11.2022 він зазначив, що ОСОБА_11 погодився на вказану пропозицію.

Рядовий поліції ОСОБА_11 в поясненнях наданих під час службового розслідування зазначив, що позивач брав активну участь під час всього спілкування з водієм з моменту зупинення транспортного засобу.

Згідно з ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання корупції» особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: 1) відмовитися від пропозиції; 2) за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; 3) залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; 4) письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими.

Згідно з ч.1 ст.42 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, сумлінно, компетентно, вчасно, результативно і відповідально виконують службові повноваження та професійні обов`язки, рішення та доручення органів і осіб, яким вони підпорядковані, підзвітні або підконтрольні, не допускають зловживань та неефективного використання державної і комунальної власності.

Таким чином, лейтенант поліції ОСОБА_13 та рядовий поліції ОСОБА_15 , виявивши ознаки кримінального правопорушення не проінформували диспетчера про необхідність направлення СОГ, не забезпечили охорону місця події та слідів учиненого кримінального правопорушення та не вжили жодних заходів щодо встановлення всіх обставин події.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що вказані, суперечливі пояснення лейтенанта поліції ОСОБА_19 спростовують твердження апелянта, що комісією не встановлено вини позивача щодо невиконання обов`язку вчинення певних дій при виявленні ознак кримінального правопорушення.

Також, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що матеріалами службового розслідування правильно встановлено, що лейтенант поліції ОСОБА_13 , лейтенант поліції Едуард Обрубинський та рядовий поліції Валерій Тюпа не здійснювали відеофіксацію на службові портативні відеореєстратори, що є порушення вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026.

Апеляційний суд зазначає, що порядок використання технічного засобу відеозапису деталізовано Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

Пунктом 2 розділу VII Інструкції від 18.12.2018 року №1026 на поліцейського покладений обов`язок із забезпечення належного виконання вимог цієї Інструкції.

В ході проведення службового розслідування було подано рапорт до сектору зв`язку та телекомунікацій УПП в Одеській області ДПП з метою отримання відеозаписів з портативних відеореєстраторів членів наряду «Океан-СП-0205», які здійснювались 07.11.2022 року приблизно о 20.00 під час зупинення транспортного засобу та спілкування з водієм, на що було отримано відповідь про те, що відеозаписи в зазначений час відсутні.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Однак, 07.11.2022 року лейтенант поліції І. Тилков не здійснював відеофіксацію на службовий портативний відеореєстратор, чим порушив вказані вимоги Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026.

Апеляційний суд, як і суд першої інстанції зазначає, що посилання апелянта в спростування підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, що факт незабезпечення відеофіксації, який кваліфіковано відповідачем як вчинення дисциплінарного проступку, не охоплено доповідною запискою від 22.11.2022 року та звернення громадянина ОСОБА_20 (вх. С-4048 від 14.11.2022), які стали підставою для проведення службового розслідування, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

У наказі ДПП від 22.11.2022 № 1590 зазначено, що службове розслідування призначається з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками УПП в Одеській області ДПП, про що стало відомо із звернення гр. ОСОБА_7 .

Тобто, в межах службового розслідування, призначеного наказом ДПП від 22.11.2022 № 1590, аналізувались усі обставини порушення службової дисципліни окремими працівниками УПП в Одеській області ДПП, а підставою для такої перевірки, відповідно, було звернення вказаного громадянина.

Таким чином, використання апелянтом у відповідності до вимог Інструкції № 1026 портативного відеореєстратора під час вищезазначених подій підлягало безпосередньому дослідженню та встановленню під час з`ясування причин та обставин можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками УПП в Одеській області ДПП 07.11.2022 року.

Апеляційний суд дійшов висновку, що наведені судом першої інстанції нормами чітко встановлюють обов`язок включення портативного відеореєстратора та в який момент і тривалість відеозйомки.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.03.2020р. у справі №815/4478/16.

Відповідно до Модельного кодексу поведінки державних службовців (Рекомендація № R(2000) 10 Комітету Міністрів державам-членам Ради Європи щодо кодексів поведінки державних службовців, прийнята Комітетом міністрів на 106 сесії 11 травня 2000 року) державний службовець повинен здійснювати свої повноваження відповідно до закону і тих законних вимог і етичних стандартів, що стосуються його чи її функцій, завжди поводитись таким чином, щоб була забезпечена віра громадськості у чесність, безсторонність і ефективність публічної влади.

Відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 17.08.2019 року по справі № 806/2555/17 зазначено, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Отже, висновки суду першої інстанції щодо вчинення апелянтом дисциплінарного проступку підтверджені матеріалами справи та не спростовані доводами апеляційної скарги.

Апеляційний суд зазначає, що застосування до поліцейського, винного у вчиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 та розділу V Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, ЗВО та особистого ознайомлення поліцейського з ним, що здійснюється кадровим підрозділом органу (підрозділу, закладу, установи), ЗВО за місцем проходження служби зазначеним поліцейським. Таке ознайомлення засвідчується шляхом проставляння поліцейським, притягнутим до дисциплінарної відповідальності, підпису, прізвища та ініціалів на останньому аркуші копії наказу, долученої до його особової справи.

Статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Частиною третьою статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, осіб порушників, ступінь їх вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейських, їх ставлення до служби.

Частиною десятою статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, визначено, що у разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

Відповідно до ст. 21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ст. 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Отже під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Апеляційний суд погоджується із доводами суду першої інстанції про те, що вибір одного із видів дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень органу, що має право приймати рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Дискреційні повноваження це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

При цьому, конкретний вид дисциплінарного стягнення обирається за результатами з`ясування обставин проступку та одержання письмових пояснень від особи, яка його вчинила, залежно від ступеню вини та тяжкості проступку.

Проте, апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції, як і керівником Департаменту патрульної поліції при видані наказу «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень» від 09.01.2023 № 18, зокрема, пункту 1, який стосується апелянта, не були враховані приписи Дисциплінарного статуту Національної поліції України, зокрема статті 29 якою визначені особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2119-ІХ від 15.03.2022, з 05 години 30 хвилин продовжений строк дії воєнного стану в Україні строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2212-ІХ від 21.04.2022, з 05 години 30 хвилин продовжений строк дії воєнного стану в Україні строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2738-ІХ від 16.11.2022, з 05 години 30 хвилин продовжений строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2738-ІХ від 16.11.2022, з 05 години 30 хвилин продовжений строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07 листопада 2022 року №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2738-ІХ від 16.11.2022, з 05 години 30 хвилин продовжений строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб.

Указом Президента України від 06 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2738-ІХ від 16.11.2022, з 05 години 30 хвилин продовжений строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб.

Указом Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2738-ІХ від 16.11.2022, з 05 години 30 хвилин продовжений строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб.

Отже оскаржувані накази були прийняті під час дії на всій території України воєнного стану.

Так, за приписами частини 1 ст. 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь не застосовується до поліцейських, які мають первинне спеціальне звання рядовий поліції.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь і вчинив новий дисциплінарний проступок, до нього знову може бути застосовано дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь.

Дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.

У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

Оскільки апелянт на час виникнення спірних правовідносин не мав діючого дисциплінарного стягнення, а застосування до нього такого виду стягнення як звільнення зі служби в поліції, яке є більш суворим, відбулось без врахування приписів ч. 1 ст. 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, тобто всупереч чітко встановленим нормам, апеляційний суд зазначає про наявність правових підстав для частково задоволення позовних вимог, а саме в частині визнання протиправним та скасуванні пункту першого наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 09.01.2023 №18 тільки в частині застосування до апелянта такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції. Як наслідок підлягають задоволенню і похідні позовні вимоги про скасування наказу від 26.01.2023 №65 o/c щодо звільнення апелянта, про його поновлення на службі в поліції та про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

При вирішенні питання щодо розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, апеляційний суд зазначає, що відповідно до довідки про доходи №443 від 24.02.2023, виданої відповідачем, середньоденна заробітна плата (грошове забезпечення) апелянта складає 612,72 грн (т. І а.с. 177), що обраховано з дотриманням вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ №100 від 08.02.1995.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до підпункту з) пункту 1 розділу І Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ №100 від 08.02.1995 (надалі Порядок №100), цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках вимушеного прогулу та за час затримки виконання рішення суду.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 розділу ІІ Порядку №100, у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до п. 5 розділу IV Порядку №100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до абзацу пункту 8 розділу IV Порядку №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Отже, відповідно до довідки про доходи №443 від 24.02.2023, позивачу зарахована заробітна плата за останні два місяці перед звільненням у сумі 17575,74 грн. за листопад 2022 року при 30 фактично відпрацьованих днях та 19799,98 грн. за грудень 2022 року, при 31 фактично відпрацьованому дню.

Таким чином сума заробітної плати за останні два місяці перед звільненням становить 37375,72 грн., а кількість робочих днів згідно графіка роботи 61 день загалом.

Обчислюючи середньоденну заробітну плату, суд виходить з ділення суми заробітної плати на кількість фактично відпрацьованих днів: 37375,72 грн. / 61 день = 612,72 грн/день.

Період вимушеного прогулу позивача знаходиться у періоді часу з 27.01.2023 (наступний день після звільнення) до 12.09.2023 включно (дата, з якої позивача поновлено на службі в поліції судовим рішенням), кількість днів за цей період становить 229 днів.

Для обчислення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, необхідно помножити середньоденну заробітну плату на кількість днів вимушеного прогулу: 612,72 грн/день * 229 днів = 140312,88 грн.

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.01.2023 до 12.09.2023 включно, враховуючи дохід за два останніх місяці перед звільненням становить 140312,88 грн. (сто сорок тисяч триста дванадцять гривень, 88 коп.).

Також, враховуючи приписи п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України, апеляційний суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання постанову в частині поновлення апелянта на службі в поліції.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, оскаржуване рішення - скасуванню, з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову.

У справі відсутні судові витрати витрати щодо сплати судового збору, які підлягають розподілу.

Керуючись ст. ст. 2-12, 72-78, 242, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329, 371, 382 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року у справі №420/2688/23 скасувати та ухвалити нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасування пункт перший наказу Департаменту патрульної поліції від 09 січня 2023 року №18 «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень» в частині застосування до інспектора взводу №2 роти №5 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 такого виду дисциплінарного стягнення, як звільнення зі служби в поліції.

У скасуванні пункту першого наказу Департаменту патрульної поліції від 09 січня 2023 року №18 «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень» в частині встановлення факту вчинення інспектором взводу №2 роти №5 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку відмовити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 26 січня 2023 року № 65 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції по Управлінню патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 , лейтенанта поліції, на посаді інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 1 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції з 27 січня 2023 року.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27 січня 2023 року до 12 вересня 2023 року включно в сумі 140312,88 грн. (сто сорок тисяч триста дванадцять гривень 88 коп.) з відрахуванням всіх обов`язкових податків та платежів.

Допустити постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року у справі №420/2688/23 до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції.

Встановити судовий контроль за виконанням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року у справі №420/2688/23.

Зобов`язати Департамент патрульної поліції у строк до 25 вересня 2023 року подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року у справі №420/2688/23.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 13.09.2023

Суддя-доповідач С.Д. Домусчі
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький