Справа № 127/17110/23
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/129/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Клапоущака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Ратушняк Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування постанов серії ЕАС №7053910 та серії ЕАС №7053912 від 26 травня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

12 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування постанов серії ЕАС №7053910 та серії ЕАС №7053912 від 26 травня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 червня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишино без руху, позивачу наданий строк терміном в три дні з часу отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків позову.

На виконання вищезазначеної ухвали суду 21 червня 2023 року позивачем до суду була спрямована квитанція на підтвердження сплати судового збору та відповідно до п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України повідомлено, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду суддею Ковбасою Ю.П., судове засідання призначено на 03.07.2023.

05 липня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування постанов серії ЕАС №7053910 та серії ЕАС №7053912 від 26 травня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 КУпАП, у відповідності до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, був призначений до повторного автоматизованого розподілу, яким визначено для розгляду суддю Клапоущака С.Ю., оскільки згідно із наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 05 липня 2023 року №51-к, виданим на виконання рішення Вищої ради правосуддя від 04 липня 2023 року №676/0/15-23, суддю Ковбасу Ю.П. відраховано зі штату Вінницького міського суду Вінницької області.

Адміністративний позов ОСОБА_1 був прийнятий до провадження судді Вінницького міського суду Вінницької області Клапоущака С.Ю., який ухвалив розглянути справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання було призначено на 12 липня 2023 року.

Згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 липня 2023 року підготовче провадження закрито, адміністративна справа призначена до судового розгляду на 11 вересня 2023 року.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що 26 травня 2023 року, в нічну пору доби, він був вимушений поїхати до залізничного вокзалу та рухаючись в м. Вінниці по вул. Келецькій, побачив попереду автомобіль на узбіччі, поряд з яким стояв автомобіль патрульної поліції. Зменшивши швидкість, він повільно намагався проїхати повз вказані автомобілі, однак поліцейський вийшов на проїзну частину перед його автомобілем та рукою наказав зупинитись, а тому він був змушений зупинитись посеред проїзної частини, щоб не збити поліцейського. Після зупинки автомобіля до нього підійшов поліцейський та у грубій формі висловив вимогу надати документи про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія. Ним було надано для огляду вказані документи у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія. Після перевірки документів та встановлення його особи, працівник поліції, будучи обуреним, що ним не було передано йому особисто в руки водійське посвідчення, наказав відкрити багажник для огляду. Таким чином, він був вимушений вийти з автомобіля для надання можливості поліцейському оглянути багажник. В подальшому працівниками поліції інспекторами поліції УПП у Вінницькій області Черновим В.О. та Боржемським О.А., які під час розмови констатували, що ним було порушено правила дорожнього руху, винесено постанови серії ЕАС №7053910 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою накладено штраф у розмірі 425 гривень за порушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, та серії ЕАС №7053912 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою накладено штраф у розмірі 510 гривень за порушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП. Відповідно до змісту оскаржуваних постанов, він не пред`явив посвідчення водія та керував транспортним засобом, будучи не пристебнутим засобами пасивної безпеки. Поліцейські намагалися вручити постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, при цьому примушували його визнати вину. Він відмовився від отримання постанов, оскільки поліцейськими було грубо порушено його процесуальні права пов`язані з розглядом справи про адміністративне правопорушення. Вважає, що дані постанови є необгрунтованими, винесеними з грубим порушенням законодавства, а тому підлягають скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2.4 «а» ПДР України, згідно абзацу 2 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Отже, зазначені нормативні акти не містять вимоги передати документи в руки, а лише надати. Навіть додаткова деталізація щодо пред`явлення «у спосіб, який дає можливість прочитати та зафіксувати дані» не може тлумачитись як обов`язок передати документи в руки. Таким чином, він діяв в межах закону під час зупинки автомобіля, а саме пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафісувати дані, що містяться в посвідченні водія. Підтвердження того, що поліцейським було встановлено його особу після надання документів для огляду є те, що поліцейським було винесено постанову про адміністративне правопорушення із зазначенням його персональних даних, які останній не міг би встановити без його затримання для встановлення особи, проте такі дії не здійснювались та протокол про затримання не складався.

Щодо незаконності складення постанови серії ЕАС №7053912 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, то позивач зазначив, що згідно даної постанови, він, керуючи автомобілем обладнаним засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий під час руху, що зафіксовано на портативний нагрудний відеореєстратор 467736, чим порушив п. 2.3 «в» ПДР.

Згідно законодавства України на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (ремені безпеки), водії під час руху автомобіля зобов`язані користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Тобто, правопорушення вважається закінченим лише тоді, коли водій рухається на автомобілі без ременя безпеки, а не коли водій стоїть на місці. Позивач зазначив, що ним було знято ремінь безпеки після того, як він зупинився та на вимогу поліцейського надати посвідчення водія, потягнувся до бардачка дістати документи. Отже, єдиним доказом, який зможе довести чи спростувати вчинення правопорушення, а саме керування транспортним засобом не пристебнутим паском безпеки, це зазначений у постанові відеозапис, який здійснювався на портативний нагрудний відеореєстратор 467736.

Згідно п.п. 4-6 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018, відповідачем має бути надано суду відеозапис з безперервною зйомкою події правопорушення, яке зафіксував поліцейський, тобто з моменту вчинення правопорушення до винесення рішення у справі про адміністративне правопорушення. Однак, зазвичай представниками поліції надаються лише фрагменти відеозапису та видаляються моменти, на яких зафіксовано порушення поліцейськими закону та процесуального порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. Тому, у разі надання фрагментів відеозапису, він просить визнати такі докази неналежними, оскільки вони не відповідатимуть вимогам закону, а саме вищевказаної Інструкції. Також у відповідності до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, поліцейські повинні були винести одну постанову, оскільки оскаржувані постанови винесені одним і тим же органом, а саме Управлінням патрульної поліції у Вінницькій області, однак працівниками поліції було допущено чергове порушення процесуального закону.

Крім того, працівниками поліції не було проведено розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст. ст. 268, 279 КУпАП. Також позивач у позові зазначає, що згідно з правовою позицією Верховного Суду України у справі №463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Обвинувачення, не підтверджене належними та допустимими доказами взагалі, має бути визнано таким, що грунтується на припущеннях. А відтак, постанови, винесені щодо нього поліцейськими, є незаконними та невідповідними обставинам справи, є підстави стверджувати, що розгляд справ про адміністративне правопорушення відносно нього носив формальний характер, оскаржувані постанови винесені упереджено, з порушенням права особи на участь у процесі прийняття рішення. Позивач просить скасувати постанови серії ЕАС №7053910 та серії ЕАС №7053912 від 26 травня 2023 року про накладення на нього адміністративних стягнень по справах про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закрити відносно нього провадження в справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, а також стягнути з відповідача на його користь 1073 гривні 60 копійок сплаченого судового збору та 5000 гривень витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Хоменчук А.О. не з`явилися, позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав (а.с.45).

Згідно з ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача за довіреністю Ковальчук Д.О. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надіслав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову, у відзиві зазначив, що під час патрулювання 26 травня 2023 року в м. Вінниці по вул. Келецькій, 40 інспектором роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП Черновим В.О. та командиром роти №3 Боржемським О.А. було зупинено автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 , який на вимогу поліцейських не пред`явив документів, передбачених п. 2.4 «а» ПДР України, та в подальшому керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий під час руху, чим порушив п. 2.3 «в» ПДР України. Встановивши всі обставини правопорушення, поліцейськими було прийнято рішення про притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Згідно частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши диск з відеозаписом події, яка мала місце 26 травня 2023 року за участю позивача та поліцейських УПП у Вінницькій області, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та зі змісту оскаржуваних постанов серії ЕАС №7053910 та серії ЕАС №7053912, 26 травня 2023 року о 02:09:18 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Daihatsu», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив коменданську годину та на законну вимогу працівників поліції не перед`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.4 «а» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Крім того, 26 травня 2023 року о 01:58:46 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «TERIOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, не був пристебнутим під час руху, чим порушив п. 2.3 «в» ПДР України правила користування ремнями безпеки, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

З відеозапису вбачається, що позивач відмовився від отримання даних постанов.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно зі статтею 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: в тому числі передбачені ч. 1 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 КУпАП.

За приписами частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до статті 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Диспозиція ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Як зазначено в п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.4 «а» ПДР України, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотримання вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.

Диспозиція ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до підпункту 9 частини першої статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 40 вказаного Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

В судовому засіданні був оглянутий відеозапис події, яка мала місце в нічний час 26 травня 2023 року за участю позивача та поліцейських УПП у Вінницькій області. Із відеозапису вбачається, що поліцейські в комендантську годину зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , останній зупинив свій автомобіль посеред проїзної частини. На вимогу поліцейського Собчук В.М. відмовився пред`явити посвідчення водія, хоча в подальшому, після складення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, посвідчення водія пред`явив. Крім того, на зауваження поліцейського щодо зупинки транспортного засобу посеред проїзної частини дороги, що є порушенням п. 15.1 ПДР України (зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі), позивач, сівши за кермо автомобіля, не пристебнувшись ременем безпеки, проїхав до узбіччя, де зупинив свій автомобіль. Отже, з відеозапису вбачається, що позивач вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Встановивши факт вчинення адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 КУпАП України, інспектори поліції винесли оскаржувані постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафів в розмірі 425 гривень за порушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, та 510 гривень за порушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП. Позивачу було роз`яснено права особи, яка притягується до відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Твердження позивача, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП поліцейські повинні були винести одну постанову, є непереконливими.

Так, згідно з вимогами ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Однак, як вбачається із оскаржуваних постанов, справи про адміністративне правопорушення розглядалися не одночасно, постанови не були винесені однією посадовою особою, справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП розглядав інспектор поліції Боржемський О.А., а справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП розглядав інспектор поліції Чернов В.О.

Статтями 283 і 284 КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як постанови про накладення адміністративного стягнення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі.

Оскаржувані постанови відповідають вимогам ст.ст. 283 та 284 КУпАП, у них зазначено технічний засіб, яким здійснено відеозапис, а саме портативний нагрудний відеореєстратор 467736, 467732, 1470720.

За правилами визначеними статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає, що працівники поліції діяли у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнули позивача до адміністративної відповідальності.

Як зазначено в постанові Вінницького апеляційного адміністративного суду у справі №127/15580/18 від 20.09.2018, процедурні порушення допущені суб"єктом владних повноважень при розгляді справи про адміністративне правопорушення не можуть бути обставиною, яка звільняє від відповідальності, у разі підтвердження правопорушення. Процедурні порушення не повинні сприйматися як безумовне свідчення протиправності прийнятого за наслідками розгляду про адміністративні правопорушення рішення. Натомість вчиненні органом управління процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки ці порушення вплинули на можливість порушника захистити свої права та чи призвели процедурні порушення на встановлення обставин порушення та наслідки. Навіть у випадку встановлення процедурних порушень прийняття постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності посадовими особами Департаменту не може бути підставою для скасування постанови у випадку встановлення відповідачем адміністративного правопорушення з боку позивача, факт вчинення якого підтверджується під час розгляду справи.

Слід зазначити, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 КУпАП не є підставою для скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Отже, доводи позивача стосовно недотримання працівниками поліції норм КУпАП при винесенні оскаржуваних постанов не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову, оскільки позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху України, відтак, винесені постанови серії ЕАС №7053910 та серії ЕАС №7053912 від 26 травня 2023 року винесені в межах повноважень та у спосіб встановлений законом.

Частиною третьою статтею 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Аналіз зазначених норм права та встановлені в судовому засіданні обставини, дають суду підстави для висновку про правомірність винесених відповідачем постанов про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а тому їх необхідно залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що частинами 1, 2 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011року №3674-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до ст. 1 якого судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 9, 122, 121, 222, 251, 258, 276, 280 КУпАП, ст.ст. 5, 9, 72-77, 90, 241-243, 246, 250, 271, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування постанов серії ЕАС №7053910 та серії ЕАС №7053912 від 26 травня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 КУпАП, відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: