Справа № 520/8241/23
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 р. Справа № 520/8241/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2023, головуючий суддя І інстанції: Полях Н.А., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/8241/23

за позовом ОСОБА_1

до Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур , Харківської обласної прокуратури третя особа Офіс Генерального прокурора

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Харківської обласної прокуратури, третя особа Офіс Генерального прокурора, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур №2 від 15.02.2022 про неуспішне проходження атестації прокурором відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Харківської обласної прокуратури №431к від 19.05.2022 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області та з органів прокуратури;

- поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області та в органах прокуратури;

- стягнути з Харківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20.05.2022 по день постановлення рішення судом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 року позовну заяву залишено без руху.

Надано позивачу термін п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- надання до суду належним чином завірених доказів, які б підтверджували наявність непереборних та об`єктивних перешкод, труднощів, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позову.

Засобами системи "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про поновлення строку звернення до суду. Позивач аргументував своє клопотання тим, що позивач разом з дружиною та неповнолітніми дітьми виїхав до м. Ізюм, Харківської області, де проживали його батьки (підтверджується копією паспорту матері), та з 26.02.2022 перебував у м. Ізюмі. З початку березня 2022 року, внаслідок окупації російськими військами м. Ізюма, що підтверджується Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 75 від 25.04.2022 (зі змінами), позивач був позбавлений можливості постійного зв`язку з керівництвом відділу. Евакуюватися з міста Ізюму на той час для позивача було неможливо. В подальшому позивачу вдалося евакуюватися з м. Ізюму до країн Європейського союзу, що підтверджується інформацією Державної прикордонної служби Латвії про перетин кордону позивачем 29.07.2022. 13 березня 2023 року на електронну адресу позивача надійшов лист з відділу кадрової роботи та державної служби Харківської обласної прокуратури, яким сповіщено його про звільнення з займаної посади та органів прокуратури з 19.05.2022, відповідно до наказу керівника Харківської обласної прокуратури №431к від 19.05.2022, виданого на підставі рішення кадрової комісії №2 від 15.02.2022 про неуспішне проходження атестації, разом з копією рішення та наказу.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 року у клопотанні позивача про поновлення строку звернення до суду відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 року про повернення його позовної заяви, та направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що Рішення кадрової комісії щодо перенесення дати іспиту, призначення нової дати іспиту, неуспішного проходження атестації щодо осіб, які були включені до списку складання іспиту на 07.02.2022, але не приймали участі у складанні іспиту з поважних/не поважних причин, або осіб, які оскаржили результати іспиту до кадрової комісії, на офіційній веб-сторінці Офісу Генерального прокурора 07.02.2022 не оприлюднювалися, що у свою чергу являється хибним твердженням суду про обізнаність позивача з рішенням кадрової комісії про неуспішне проходження атестації.

Крім того, в ухвалі від 02.05.2022 судом вірно зазначено, що 07.02.2022 за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки позивачем на підставі п. 2 Розділу V Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого 3 жовтня 2019 року Наказом №221 Генерального прокурора України, подано заяву до Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур щодо некоректної роботи комп`ютерної техніки та ігнорування його звернення членами кадрової комісії під час складання іспиту, що виплинуло на остаточний результат іспиту. У заяві позивач прохав кадрову комісію провести перевірку за вказаним фактом та надалі йому можливість перездати іспит.

Однак, факт ненадання позивачу відповіді Шістнадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур на вказану заяву щодо результату її розгляду та подальшого проходження атестації залишено поза увагою суду.

Не прийнято до уваги судом й той факт, що позивач неодноразово, а саме: 08.02.2022 та 18.02.2022 звертався до Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур з питання подальшого проходження атестації. Проте відповіді на звернення, чи було прийнято рішення кадровою комісією про призначення нового часу (дати) складання іспиту іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, або про неуспішне проходження атестації, позивач не отримав.

Зазначив, що звернення позивача від 18.02.2022 надійшло до Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур вже після ухваленого 15.02.2022 рішення комісії про неуспішне проходження позивачем атестації, однак не було повідомлено про нього позивачу, умисно утворюючи перешкоду позивачеві на своєчасне судове оскарження.

Тобто, твердження суду про те, що позивач міг ознайомитися 07.02.2022 з рішенням кадрової комісії про неуспішне проходження атестації на офіційно опублікованому сайті офісу Генерального прокурора не відповідає обставинам справи, оскільки таке рішення було ухвалене кадрової комісією лише 15.02.2022 та взагалі не опубліковувалось на офіційному сайті офісу Генерального прокурора (відсутнє і на теперішній час), а про його існування позивачу стало відомо лише 17 березня 2023 року.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обгрунтованості ухвали суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що посилання позивача на не пропущення строку звернення з підстав, зазначених ним у клопотанні, не вважаються судом обґрунтованими, а підстави - поважними. Отже, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України є підставою для повернення позовної заяви.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про повернення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Статтею 122 КАС України врегульовано строк звернення до адміністративного суду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст. 122 КАС України).

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути: день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи; день отримання поштового відправлення, в якому особі надіслано рішення, яке вона оскаржує; день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії; день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

Таке трактування приписів ч. 3 ст. 122 КАС України відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 18 лютого 2021 року по справі № 640/25034/19.

У справі, що розглядається, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом 13.04.2023 (документ сформований в системі "Електронний суд" 12.04.2023), в якому оскаржує рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур №2 від 15.02.2022 та наказ керівника Харківської обласної прокуратури №431к від 19.05.2022.

В обґрунтування дотримання строку звернення до суду позивач зазначає, що спірні рішення ним були отримані лише 17.03.2023, з огляду на що позивач вважає, що строк звернення до суду з даним адміністративним позовом пропущений не був.

В той же час, з матеріалів позовної заяви вбачається, що за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки позивач не набрав прохідний бал (набрав 92 бали, що є менше прохідного балу для успішного проходження другого етапу атестації), у зв`язку з чим його не було допущено до наступного етапу - співбесіди.

Того ж дня (07.02.2022), 08.02.2022 та 18.02.2022, позивач звертався до Кадрової комісії з питання надання йому можливості пройти іспит повторно, обґрунтовуючи це некоректною роботою комп`ютерної техніки.

Вказані обставини доводять факт обізнаності позивача про неуспішне проходження ним атестації 07.02.2022.

Крім того, на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора у розділі: «Атестація прокурорів регіональних прокуратур 2022 рік» було оприлюднено інформацію, що за результатами складення 07.02.2022 іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки набрали 93 і більше балів 66 прокурорів регіональних прокуратур, та додано список таких прокурорів. Прізвище позивача у цьому списку відсутнє.

У подальшому на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора оприлюднено графіки проведення співбесід з метою виявлення відповідності прокурорів регіональних прокуратур, у тому числі військових прокуратур регіонів України і об`єднаних сил, вимогам професійної компетентності, професійної етики і доброчесності, що проходитимуть 15.02.2022 - 18.02.2022. У цих графіках прізвище позивача також відсутнє.

Враховуючи, що позивач вчиняє всі свої дії по справі №520/8241/23 через систему "Електронний суд", у позивача наявна технічна можливість користуватися мережею "Internet".

Суд наголошує, що рішення комісії офіційно опубліковані на сайті, а отже користуючись мережею "Internet" позивач міг дізнатися з офіційної веб-сторінки Офісу Генерального прокурора, що він не склав іспит.

Слід зазначити, що співбесіда - це третій етап атестації, до якого допускаються прокурори, які успішно пройшли попередні два етапи атестації.

Приписами п. 17 розділу II Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19.09.2019 № 113-ІХ) (далі - Закон № 113-ІХ) забороняється повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів.

Згідно п. 7 розділу І Порядку проходження прокурора атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора № 221 від 03.10.2019 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 221), повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора, комісія призначає новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурора.

Відповідно до п. 6 розділу III Порядку № 221, прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до співбесіди, припиняє участь у атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Доцільно наголосити, що положення п. 17 розділу II Закону № 113-ІХ є чинними та неконституційними у встановленому законом порядку не визнані, також є чинним і Порядок № 221.

Вказане відповідає висновкам Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, який у постанові від 20.10.2021 у справі № 380/5462/20 зазначив: «З аналізу положень п. 7 розділу І Порядку № 221 висновується, що призначення комісією нового часу (дати) складання відповідного іспиту можливе виключно за умови наявності факту переривання складання відповідного іспиту або у випадку, якщо складання такого іспиту не відбулося з технічних або інших причин.

Відповідно до п. 2 розділу V Порядку № 221 у разі виникнення у прокурора зауважень чи скарг на процедуру проведення атестації він може звернутися до голови або секретаря комісії.

Згідно з установленими судами попередніх інстанцій обставинами справи, тестування позивачем було завершено, під час проведення тестування акти про дострокове завершення тестування з незалежних від члена комісії та прокурора причин не складалися. Позивач під час проведення тестування жодних заяв до комісії не подавала і фактично використала своє право на проходження відповідного етапу атестації та завершила тестування.

У разі наявності під час тестування об`єктивних причин, що унеможливлюють складання прокурором такого іспиту, єдиною логічною, послідовною і такою, що сприймається, є поведінка, коли останній звертається до членів комісії або робочої групи і не завершує тестування, передбачаючи, що результат буде негативний, і просить з огляду на ситуацію, що склалася, перенести тестування на інший день, чого у даному випадку, як свідчать обставини справи, не було.

Про наявність таких обставин позивач могла зазначити також у відомості, в якій розписалася відразу після завершення тестування, засвідчуючи отриманий результат, однак цього не зробила.

Результати складення позивачем іспиту відображено членом робочої групи у відповідній відомості, із чим позивач ознайомлена і поставила власний підпис, чим підтвердила їх достовірність. У примітках до цієї відомості будь-які зауваження з боку позивача щодо процедури та порядку складання іспиту у формі тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора відсутні.

Отже, твердження позивача про наявність у неї проблем із здоров`ям та неможливістю у зв`язку з цим належно пройти тестування, є безпідставними та свідчать про намагання позивача спростувати отриманий негативний результат».

Аналогічні обставини справи та їх оцінка наведені у постановах Верховного Суду віл 17.11.2021 по справі № 340/1673/20 та від 30.11.2021 у справі № 440/3399/20.

За таких обставин, позивач, як фаховий правник, не міг мати законних очікувань щодо надання йому можливості повторного проходження другого етапу атестації та не міг не усвідомлювати, що Кадровою комісією за результатами проходження ним іспиту буде прийняте рішення про неуспішне проходження атестації.

Отже, ОСОБА_1 був обізнаний про неуспішне проходження ним атестації починаючи з 07.02.2022, оскільки інших варіантів при не набрані якнайменш 93 балів за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки не має.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач дізнався про неуспішне проходження ним іспиту не пізніше 07.02.2022.

Суд враховує, що законодавче обмеження строку протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позову, апеляційної, касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень в порядку та у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення з поважних причин.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у своїй постанові від 13.11.2018 по справі №804/958/17.

Законодавець пов`язує початок обчислення строку не з тим, коли особа суб`єктивно з`ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона об`єктивно дізналася або повинна була дізнатися про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що посилання позивача на не пропущення строку звернення з підстав, зазначених ним у клопотанні, не вважаються судом обґрунтованими, а підстави - поважними.

Відповідно п. 1 ч. 4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України: позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано повернув адміністративний позов.

Колегія суддів вважає, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 року по справі №520/8241/23 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 по справі № 520/8241/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді О.М. Мінаєва З.О. Кононенко