Справа № 160/16890/23
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
12.07.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради, в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність розпорядника публічної інформації - Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області та Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради за ненадання запитуваної публічної інформації; несвоєчасну відповідь; ненадання відповіді у запитуваній письмовій формі, (згідно п.7 ч.2 ст.23 Закону України «Про доступ до публічної інформації»), на питання, що поставлені в запиті на інформацію від 27.12.2022 року, який отриманий Слобожанською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області за допомогою засобів поштового зв`язку АТ «Укрпошта» 28.12.2022 року;
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач направив запит до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області на отримання публічної інформації, у якому просив, відповідь надати у письмовому вигляді та направити на його поштову адресу. Однак, відповідь відповідача-1 на запит у письмовому вигляді позивачу не надходила. Водночас, позивач зазначає, що 12.01.2023 року, у себе на електронній пошті позивач виявив відповідь від виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області на запит від 10.01.2023 року №03-09/11/91. Позивач зазначає, що відповідь на запит була надана, однак несвоєчасно та не у письмовому вигляді, як просив позивач, а також він не отримав запитуваної публічної інформації. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
17.07.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
16.08.2023 року Виконавчий комітет Слобожанської селищної ради звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обгрунтування відзиву відповідач-2 зазначив, що 05.01.2023 року надійшов запит позивача від 27.12.2022 року до Слобожанської селищної ради. Листом від 10.01.2023 року №03-09/11/91, тобто на 3 робочий день після отримання запиту, позивачу було надано відповідь на запит. Зазначена відповідь на запит була надіслана засобами електронного зв`язку на електронну адресу, яка була вказана позивачем у запиті. Відповідач-2 наголошує, що позивач був обізнаний із змістом відповіді відповідача-2 за №03-09/11/91 від 10.01.2023 року, однак прояву готовності до співпраці з розпорядником інформації у пошуку шляхів отримання потрібної інформації та документів в умовах, що склались, не здійснено. На підставі зазначеного відповідач-2 просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Слобожанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі 18.07.2023 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка наявна в матеріалах справи.
Відповідач-1 у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав, як і заяви про визнання позовних вимог.
Відповідно до ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
27.12.2022 року ОСОБА_1 засобом поштового зв`язку надіслав на адресу Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області запит на інформацію, в якому просив надати наступну публічну інформацію:
1. Прошу зазначити назву, дату та номер документу (доручення Прем`єр-міністра України), яким Ви керуєтеся при виконанні службових обов`язків, та на який посилаєтеся у листах. Надайте його копію;
2. Прошу надати вичерпаний перелік інформації, до якої саме на даний час (згідно листів Служби безпеки України та Дніпровської районної військової адміністрації від 30.08.2022 року №1-36-1798/0/290-2, що зазначені у ваших листах) тимчасово обмежений доступ. При можливості надайте копію цих листів;
3. Зазначте ПІБ та посаду службової особи (осіб), що вивчала (вивчали) питання стосовно віднесення публічної інформації, що знаходиться у розпорядженні Слобожанської селищної ради, до інформації з обмеженим доступом. Надайте відповідний висновок з даного питання (у разі наявності);
4. Зазначте, будь-ласка назву, дату та номер документу (розпорядження, рішення, інше), згідно якого, публічна інформація, що я запитував у своїх запитах від 27.11.2022 року, 28.11.2022 року, 29.11.2022 року, 30.11.2022 року, 01.12.2022 року, 05.12.2022 року, 07.12.2022 року, 08.12.2022 року віднесена до інформації з обмеженим доступом. Надайте копію такого документу. Також зазначте, до якого саме виду інформації з обмеженим доступом віднесена інформація, що я запитував (по кожному запиту окремо);
5.Чи розглядалося питання щодо віднесення публічної інформації, яка знаходиться у
розпорядженні Слобожанської селищної ради, до інформації з обмеженим доступом на пленарному засіданні ради, на засіданні виконавчого комітету, на засіданнях постійних або тимчасових комісій ради? Якщо так, прошу надати відповідну документацію.
Відповідь на запит позивач просив надати у письмовому вигляді та направити на поштову адресу: Дніпропетровська область, м. Підгородне, вул. Шоссейна, 79.
10.01.2023 року Виконавчий комітет Слобожанської селищної ради листом за №03-09/11/91 на запит ОСОБА_1 від 27.12.2022 року повідомив, що з метою належного виконання запитів про надання інформації, документів та роз`яснень, враховуючи систематичні віялові або аварійні відключення світла, відсутність зв`язку/інтернету на території громади, в тому числі в приміщенні, де працюють виконавчі органи ради, та великий об`єм запитуваної інформації, запрошено заявника до приміщення Слобожанської селищної ради Дніпровського району, що знаходиться за адресою - Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського для ознайомлення.
12.01.2023 року копія відповіді №03-09/11/91 від 10.01.2023 року на запит була направлена відповідачем засобами електронного зв`язку на електронну пошту позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначену у запиті.
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на запитувану інформацію та з порушенням встановленого законом строку, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк (стаття 40 Конституції України).
Згідно з преамбулою Закону України «Про інформацію» №2657-XII від 02.10.1992 року (далі - Закон №2657-XII) цей Закон регулює відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації.
Відповідно до статей 1, 4 Закону №2657-XII інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді; документ - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.
Суб`єктами інформаційних відносин є: фізичні особи; юридичні особи; об`єднання громадян; суб`єкти владних повноважень.
Об`єктом інформаційних відносин є інформація.
Кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб (стаття 5 Закону №2657-XII).
За змістом частини 1 статті 6 Закону №2657-XII право на інформацію забезпечується, зокрема, обов`язком суб`єктів владних повноважень інформувати громадськість та медіа про свою діяльність і прийняті рішення; обов`язком суб`єктів владних повноважень визначити спеціальні підрозділи або відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації.
Відповідно до статті 7 Закону №2657-XII право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.
Спеціальним законом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, є Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 року №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).
Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.
Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону №2939-VI усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акту, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.
Стаття 5 Закону №2939-VI визначає, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Так, відповідно до статті 1 Закону України №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Відповідно до статті 3 Закону №2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.
За змістом статті 4 Закону №2939-VI доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; 2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; 3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.
Відповідно до частини другої статті 19 Закону №2939-VI запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Згідно із статтею 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.
Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим.
У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Відповідно до частини 1 статті 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:
1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Крім того, частиною 2 статті 6 Закону №2939-VI передбачено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:
1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Відповідно до статті 23 Закону №2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.
Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом. Отримувати або створювати такий продукт може виключно суб`єкт владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків. Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
При цьому, законодавець зобов`язує розпорядника інформації надати відповідь на письмовий запит запитувача інформації не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту, яка має бути повною, достовірною та точною або мотивовану відмову у наданні запитуваної інформації, у разі наявності підстав, визначених статтею 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зауважувала (постанови від 27.02.2020 року в справі №800/304/17, від 01.04.2021 року в справі №9901/183/20, від 10.02.2022 року в справі №9901/369/21), що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень необхідно розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) в неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що запит на публічну інформацію від 27.12.2022 року було надіслано позивачем засобами поштового зв`язку, отримано Слобожанською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області 28.12.2022 року та зареєстровано 05.01.2023 року за вх. №ПІ-02, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції на запиті.
Отже останній день строку для надання відповіді на вказаний запит припадав на 04.01.2023 року, в свою чергу вказана відповідь датується 10.01.2023 року.
Суд звертає увагу, що згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідний строк розгляду запиту починає обчислюватись з моменту отримання запиту, а не з моменту його реєстрації.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що відповідачем-2 надано відповідь на запит позивача від 27.12.2022 року з порушення встановленого Законом України «Про доступ до публічної інформації» строку для надання такої відповіді.
Разом з тим, доказів надіслання вказаної відповіді на поштову адресу позивача, вказану ним у запиті, відповідачем не надано, а матеріали справи не містять.
Суд звертає увагу, що запитувач у запиті від 27.12.2022 року виклав прохання відповідь на цей запит направити на поштову адресу: АДРЕСА_1 , саме письмовому вигляді.
Проте, з наданих суду доказів вказана відповідь відповідачем направлена лише на електронну пошту позивача, однак суд звертає увагу, що Законом України «Про доступ до публічної інформації» не передбачено обов`язкового оформлення розпорядником інформації відповіді на запит виключно у письмовій формі на прохання запитувача інформації.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином відповідач-2 як орган місцевого самоврядування під час розгляду запиту позивача від 27.12.2022 року мав діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений, зокрема, Законом України «Про доступ до публічної інформації».
З огляду на те, що Законом України «Про доступ до публічної інформації» не передбачено виключного обов`язку у надавача інформації надавати запитувану інформацію в формі, яку просить запитувач, суд доходить висновку, що відповідач-2 під час надання відповіді на запит не в формі, якій просив позивач, діяв в спосіб встановлений законом.
Щодо змісту наданої відповіді на запит, суд зазначає наступне.
Як вбачається зі змісту відповіді №03-09/11/91 від 10.01.2023 року, позивачеві пропонувалось прибути до приміщення Слобожанської селищної ради Дніпровського району для ознайомлення із запитуваними документами та зняття фотокопій, обґрунтовуючи систематичними віяловими або аварійними відключеннями світла, відсутністю зв`язку/інтернету на території громади, в тому числі в приміщенні, де працюють виконавчі органи ради, та великим об`ємом запитуваної інформації.
Отже, відповідачем-2 не надано відповіді по суті запиту, водночас і не відмовлено у наданні запитуваної інформації та документів, а запропоновано прибути до селищної ради для ознайомлення із вказаними документами та здійснення з них фотокопій, тобто фактично відповідачем-2 вчинені дії на забезпечення доступу до документів, що запитуються, з метою належного виконання запиту в умовах, що склались.
Суд зазначає, що Закон України «Про доступ до публічної інформації» не передбачає надання відповіді на запит про отримання публічної інформації у вигляді запрошення прибути до розпорядника інформації для ознайомлення із запитуваною інформацією.
З урахуванням того, що підставою для звернення позивача до суду є ненадання відповідачем інформації на запит, доказів надання якої відповідачем суду не надано, суд дійшов висновку, що відповідачем-2 вчинено протиправні дії щодо неналежного та з порушенням встановленого Законом України «Про доступ до публічної інформації» строку розгляду запиту позивача на інформацію від 27.12.2022 року.
З огляду на вищевикладене, з метою належного захисту порушених прав позивача, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача-2 розглянути запит позивача на інформацію від 27.12.2022 року в порядку та строк, встановлений Законом України «Про доступ до публічної інформації».
У зв`язку із чим, обсяг інформації, який має надати суб`єкт владних повноважень, є дискреційним повноваженням розпорядника інформації, оскільки публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Що стосується позовних вимог до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, то суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів щодо надання відповіді на запит позивача саме Слобожанською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області. Отже, відповідачем-1 право позивача на отримання публічної інформації не порушено. З огляду на викладене, у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Як встановлено судом позивачем заявлено основну вимогу немайнового характеру та подано до суду вказану позовну заяву за допомогою системи «Електронний суд», а отже позивачу необхідно було сплатити судовий збір за дану позовну заяву у розмірі 858,88 грн., виходячи з розрахунку 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 073,60 грн.) із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
В свою чергу, позивачем при зверненні до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 1 073,60 грн., а отже позивачем переплачено судовий збір на 214,72 грн.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що судовий збір у розмірі 429,44 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог, підлягає стягненню з Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст. ст.9, 72-90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Визнати протиправними дії Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради щодо неналежного та з порушенням, встановленого Законом України «Про доступ до публічної інформації», строку розгляду запиту ОСОБА_1 на інформацію від 27.12.2022 року.
Зобов`язати Виконавчий комітет Слобожанської селищної ради розглянути запит ОСОБА_1 на інформацію від 27.12.2022 року в порядку та строк, встановлений Законом України «Про доступ до публічної інформації».
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський