Справа № 520/21752/23
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у залишенні позовної заяви без розгляду

11 вересня 2023 р. Справа № 520/21752/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України (вул. Юрія Іллєнка, буд.1,м. Київ,04050, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України щодо не нарахування та не виплати на користь старшого інспектора Богодухівського РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Харківській області, майора внутрішньої служби Котляра Віталія Миколайовича додаткової винагороди за період з 24.02.2022 року по 01.09.2022 року, відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. за №168;

- зобов`язати Державну установу «Центр пробації» Міністерства юстиції України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) додаткової винагороди за період з 24.02.2022 року по 01.09.2022 року, відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. за №168.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.

Через канцелярію суду надійшло клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду. Зазначене клопотання було вмотивоване тим, що відповідно до статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. Статтею 233 КЗпП України визначено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Наголосив на тому, що позивачем строк звернення до суду із зазначеним позовом пропущений. На підставі викладеного просив залишити позовну заяву без розгляду.

Представник позивача через систему "Електронний суд" подав заперечення на клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та просив поновити строк звернення до суду, з мотивів того, щов аспекті спірних правовідносин поняття "грошове забезпечення" і "заробітна плата", які використано у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, є рівнозначними, а тому спір щодо виплати грошового забезпечення співробітникам Центру пробації охоплювався застосованим у частині другій статті 233 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) визначенням "законодавство про оплату праці" та звернення до суду з заявленими позивачем вимогами не обмежувались будь-яким строком. Позивач у цій справі звернувся до суду за захистом свого права на належне грошове забезпечення (оплату праці), при цьому в межах даної справи, позивачем не оскаржуються умови проходження публічної служби або звільнення з неї. Отже, застосуванню до спірних правовідносин стосовно строків звернення до суду підлягають положення КЗпП, а не КАС України.

Оскільки справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, суд вважає за можливе розглянути питання про поновлення провадження у цій справі без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши подане клопотання, вивчивши матеріали справи, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Підстави для залишення позовної заяви без розгляду визначено в статті 240 КАС України, а саме, зі змісту частини 1 зазначеної статті вбачається, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, зокрема, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5 ст. 122 КАС України).

У даній справі позивач звернувся до суду з позовом, в якому оскаржує бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 24.02.2022 по 01.09.2022.

Суд зазначає, що положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України.

Так, до 19.07.2022 строк звернення до суду з позовом про стягнення належної працівникові заробітної плати законодавством не обмежувався.

Однак, 19.07.2022 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" від 01.07.2022 №2352-ІХ, яким внесені зміни до діючого законодавства про працю.

Цим законом частини першу і другу статті 233 викладено в наступній редакції:

"Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".

Офіційне тлумачення положення указаної норми надав Конституційний Суд України у рішеннях від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 і №9- рп/2013.

Згідно з пунктом 2.1 мотивувальної частини рішення від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 (справа №1-13/2013) Конституційний Суд України поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до пункту першого глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 р. №382 "Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. №338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. №1236" продовжено дію карантину на всій території України до 30 червня 2023 року.

Отже, визначені у ст. 233 КЗпП України строки продовжуються на строк дії карантину. Вказана норма є імперативною та підлягає врахуванню судом.

Суд також врахував висновки Верховного суду у постанові від 19.01.2023 по справі №460/17052/21, який проаналізував норми ст. 233 КЗпП України та серед іншого зазначив, що "Відповідно до пункту першого глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2022 року №1423 "Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. №338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. №1236" дію карантину через COVID-19 продовжено до 30 квітня 2023 року. З огляду на вказане, доводи касаційної скарги щодо пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду є помилковими, оскільки його право на звернення до суду із цим позовом відповідно до положень частини другої статті 233 КЗпП України (в редакції, чинній до 19 липня 2022 року) не обмежене будь-яким строком.".

Таким чином, враховуючи те, що карантинні обмеженні зняті в Україні 30.06.2023 року, то позивач протягом трьох місяців з цієї дати мав право на звернення до суду із даним позовом, що і було дотримано позивачем, враховуючи, що з даним позовом позивач звернувся до суду 10.08.2023.

Відтак, суд приходить до висновку, що підстави для залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі №520/21752/23 відсутні, та як внаслідок, клопотання представника відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 240, 243, 248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду по справі № 520/21752/23 - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя А.С.Мороко