Справа № 120/14186/23
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

до пред`явлення позовної заяви

м. Вінниця

14 вересня 2023 р. Справа № 120/14186/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н. Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву

акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз»

про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В :

13.09.2023 до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Згідно із прохальною частиною заяви акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» просить забезпечити позов шляхом:

-заборони вчиняти державному виконавцю Третього відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниця Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бачинській М.В. дій з примусового стягнення з AT «Вінницягаз» коштів в сумі 7 650 617,30 грн. в межах ВП № 72699423 від 06.09.2023 року.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказав, що виконавче провадження щодо AT «Вінницягаз» з примусового стягнення коштів згідно постанови державного виконавця відкрито 06.09.2023 р., а тому, на думку заявника, державний виконавець має повне право в найкоротші терміни накласти арешт на кошти, що знаходяться на рахунках у банківських установах, що були відкриті АТ «Вінницягаз» та примусово стягнути кошти на виконання виконавчого провадження до державного бюджету.

Також вказав, що державним виконавцем вже застосовано один із видів забезпечення примусового виконання рішення суду, а саме, накладення арешту на майно АТ «Вінницягаз», що підтверджується наявністю винесеної постанови від 06.09.2023 року про арешт майна боржника. Таким чином, у AT «Вінницягаз» наявні обґрунтовані підстави, вважати можливим настання юридичних фактів, (арешт рахунків), які призведуть до порушення його прав і законних інтересів, та дестабілізації діяльності як оператора ГРМ.

Окремо наголосив, що накладення арешту на майно і кошти у межах суми стягнення може істотно вплинути на діяльність товариства, ускладнити або унеможливити поновлення прав, для захисту яких поданий адміністративний позов, що, у свою чергу, може призвести до блокуванні роботи АТ "Вінницягаз" та створити пряму загрозу безперебійності доставки природного газу споживачам Вінницької області, з огляду на обставини правового режиму воєнного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

В даному ж випадку, дослідивши викладенні у заяві мотиви, а також матеріали позовної заяви, на думку суду, наявні підстави для розгляду заяви про забезпечення позову в порядку письмового провадження.

Розглянувши подану представником позивача заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Так, положення ст. 150 КАС України передбачають, що передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є клопотання сторони, в тому рахунку, із зазначенням очевидних ознак можливості заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача. Тобто, у випадку звернення позивача з клопотанням про забезпечення позову він повинен обґрунтувати причини звернення з таким клопотанням. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Суд наголошує, що необґрунтоване вжиття заходів забезпечення позову може призвести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким би вдалося запобігти, тому суд у кожному випадку повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна із вказаних обставин, і оцінити, чи застосування заходів забезпечення позову не завдасть більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Судом встановлено, що виконавче провадження № 72699423 відкрите 06.09.2023 на підставі постанови головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області №02 від 27.03.2019 року.

Вищевказана постанова була предметом оскарження у справі № 120/1254/19-а.

Так, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29.07.2019 року у справі № 120/1254/19-а за позовом акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" до головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області було визнано протиправним та скасовано постанову головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області від 27.03.2019 року № 02 "Про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів".

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 року у справі № 120/1254/19-а, що набрала законної сили, скасовано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29.07.2019 року у справі за адміністративним позовом акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" до головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови.

11.12.2019 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" про перегляд постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 року по справі №120/1254/19 за нововиявленими обставинами, а 23.12.2019 року на адресу суду апеляційної інстанції Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" надіслало доповнення до заяви про перегляд постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 року по справі 120/1254/19-а за нововиявленими обставинами.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2019 заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» про перегляд постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 року за нововиявленими обставинами - задоволено.

Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 року у справі за адміністративним Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» до Головним управлінням Держпродспоживслужби у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови - скасовано.

Прийнято нову постанову, якою апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області залишено без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29.07.2019 року - без змін.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» сплачені судові витрати у виді судового збору в сумі 48 025 (сорок вісім тисяч двадцять п`ять) грн.

Не погоджуючись із постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2019, Головне управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області подало касаційну скаргу.

Постановою Верховного суду від 26.07.2023 у справі №120/1254/19-а касаційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області задоволено.

Скасовано постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2019 у справі №120/1254/19-а.

Ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 у справі №120/1254/19-а.

Разом з тим, судом встановлено, що акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" 14.08.2023 року подано касаційну скаргу на вищезазначену постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 року.

Так, статтею 13 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

До того ж, вказаною статтею урегульовано строки протягом яких виконавцем можуть вчинятися конкретні виконавчі дії у рамках провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (ч. 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження").

Як слідує зі змісту заяви про забезпечення позову та доданих до неї доказів, в даному випадку державним виконавцем уже вчинено виконавчі дії, в тому числі, щодо арешту майна боржника за виконавчими провадження ВП № 72699423, а тому, вжиття судом заходів забезпечення позову, про які просить позивач, не призведе до скасування постанов про накладення арешту чи/або зняття уже накладеного арешту, а також не заборонить державному виконавцю вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

В той же час, твердження представника позивача про те, що до позивача можуть бути застосовані інші наслідки, передбачені Законом №1404-VIII, ґрунтуються виключно на власних припущення та не підтвердженні жодними доказами.

До того ж, саме лише можливе оскарження позивачем постанов державного виконавця від 06.09.2023 в судовому порядку, на думку суду, не може свідчити про очевидну протиправність таких постанов.

Крім того, щодо заборони державному виконавцю вчиняти дії, суд враховує усталені правові висновки Верховного Суду релевантні із вказаним питанням, за змістом яких такі ознаки повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом. Тобто, застосування заходів забезпечення позову із цих підстав є можливим у разі якщо оскаржене рішення чи дія явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. В іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення ним прав, свобод чи інтересів позивача до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію у справі (висновок сформовано Верховним Судом у постановах від 16 травня 2019 року у справі № 826/14303/ 18, від 12 лютого 2020 року у справі № 640/17408/19, від 27 лютого 2020 року у справі №640/16242/19 та від 11.01.2022 у справі № 640/18852/21).

Беручи до уваги мотиви заяви про забезпечення позову, та враховуючи вказані висновки Суду касаційної інстанції, суд вважає передчасними твердження заявника про очевидність ознак протиправності діям та постановам державного виконавця постанов, адже в іншому випадку, правова оцінка таким буде надана ще до моменту його оскарження у судовому порядку.

З огляду на викладене, зміст заяви про забезпечення адміністративного позову не дозволяє дійти переконливого висновку про існування обставин, які згідно положень ст. 150 КАС України є підставою для забезпечення позову, оскільки позивачем не наведено жодних належних та достатніх доводів в підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи вищевикладене та здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, суд приходить до висновку, що подана заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150-154, 156, 248, 256, 294 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви - відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя Крапівницька Н. Л.