Справа № 686/10455/22
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

12 вересня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького відділу Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області , Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державного підприємства "Документ" про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Хмельницького відділу Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державного підприємства "Документ", в якому з урахуванням уточнень до позовних вимог, просить визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області №4354 від 11.05.2022 про відмову в оформленні посвідки на тимчасове проживання на території України громадянину російської федерації ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місіті Києві та Київській області повторно розглянути заяву-анкету ОСОБА_1 №194876 від 23.02.2022 та прийняти рішення щодо видачі посвідки на тимчасове проживання. Визнати протиправною та скасувати постанову ПН МХМ №000830 від 13.05.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП. Визнати протиправним та скасувати рішення від 13.05.2022 про примусове повернення ОСОБА_1 до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства - російської федерації.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.02.2023 передано справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького відділу Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державного підприємства "Документ" про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, до Хмельницького окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2023, головуючим суддею визначено Шевчука О.П.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.04.2023 прийнято справу 686/10455/22 до свого провадження. Розгляд справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Від Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області та Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області надійшли відзиви, в яких останні просять відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що за результатами проведеної перевірки адреси: АДРЕСА_1 , позивач виявлений не був, що може свідчити про факт подання останнім неправдивих відомостей при звернені за оформленням посвідки на тимчасове проживання на підставі ч. 14 ст. 4 Закону № 3773-VІ та відповідно до пп. 9 п. 61 Порядку № 322 від 25.04.2018 може слугувати підставою для відмови в оформленні посвідки на тимчасове проживання.

ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській прийнято рішення № 4354 від 11.05.2022 про відмову в оформлені (видачі) посвідки на тимчасове проживання громадянину російської федерації ОСОБА_2 . Враховуючи все вищевикладене, ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області діяло лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, прийнявши правомірне рішення № 4354 від 11.05.2022 про відмову в оформлені (видачі) посвідки на тимчасове проживання громадянину російської федерації ОСОБА_2 .

Відповідач надіслав до суду заяву про повернення позовної заяви у зв`язку із тим, що строк оскарження рішення про відмову в оформленні посвідки на тимчасове проживання сплив 11.11.2022, а заява про зміну предмету позову подана представником позивача 06.12.2022 без заяви про поновлення пропущеного строку.

Суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач реалізував своє право на оскарження рішення про відмову в оформленні посвідки одразу після того, як відповідач надав таке рішення на запит суду.

Суд встановив, що 07.10.2022 року Хмельницьким міськрайонним судом постановлено ухвалу про витребування вищевказаного рішення у відповідача. Відповідач надав відповідне рішення у справу у грудні 2022 року. Відразу після ознайомлення із рішенням, позивач скористався правом на його оскарження.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що позивач не порушив строк на звернення до суду подавши заяву на збільшення позовних вимог.

Від третьої особи на адресу суду жодних заяв, клопотань, відомостей не надходило.

Дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що 31.03.2021 ОСОБА_1 (далі - позивач), видано посвідку на тимчасове проживання, яка була дійсна до 31.03.2022 року.

Позивач, 23.02.2022 звернувся в паспортний сервіс ДП "Документ" за адресою: м. Київ, вул. Бажана, 38 та подав документи повний пакет документів для оформлення посвідки на проживання ще на рік, що підтверджується заявою №194876 від 23.02.2022 року, копія якої міститься в матеріалах справи.

Після відновлення прийому документів, позивач звернувся до ДП "Документ" в офіційному каналі у мережі "Вайбер" та 11.05.2022 року отримав інформацію, що Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області відмовило в продовженні строку перебування та видачі нової посвідки згідно рішення №4354 від 11 травня 2022 року.

На позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МХМ №000830 від 13.05.2022 року, проведено розгляд справи та 13.05.2022 року винесено постанову ПН МХМ №000830.

Також, відповідачем було прийнято рішення від 13,05.2022 року про примусове повернення ОСОБА_1 до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства - російської федерації.

Не погоджуючись з вищевказаними рішеннями позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 26 Конституції України встановлює, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до ч.15 ст.4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 № 3773-VI (далі - Закон №3773) іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання посвідки на постійне проживання чи набуття громадянства України.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 встановлено, що батьки ОСОБА_1 є громадяни України.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 встановлено, що дружиною позивача є громадянка України.

Згідно з ч.3 ст. 5 Закону №3773 іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах четвертій - п`ятнадцятій, вісімнадцятій та двадцятій статті 4 цього Закону, отримують посвідку на тимчасове проживання.

Відповідно до ч. 20 ст. 5 Закону №3773, органам державної влади заборонено вимагати від іноземців або осіб без громадянства, членів їхніх сімей, роботодавців та інших осіб будь-які інші документи або відомості, не визначені законодавством, для видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №322 "Про затвердження зразка, технічного опису бланка та Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання" затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання (далі - Порядок №322).

Пунктом 21 Порядку №322 від 25.04.2018 року передбачено, що працівник територіального органу / територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті.

У разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган / територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформують іноземця або особу без громадянства про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови.

Суд звертає увагу відповідачів, що під час подачі відповідних документів до ДМС, працівники відповідача не вказали жодної обставини, яка підтверджувала факт надання позивачем недостовірної інформації.

Згідно пункту 62 Порядку №322 копія рішення про відмову в оформленні чи видачі посвідки із зазначенням причин відмови не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття видається іноземцеві або особі без громадянства під розписку чи надсилається рекомендованим листом такій особі і приймаючій стороні.

Суд звертає увагу, що рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання від 11.05.2022 №4354 позивачу надано для ознайомлення не було, рекомендованим листом воно не надсилалося, при цьому, позивач ознайомився із таким рішенням лише 30.11.2022 року після витребування вказаного рішення №4354 від 11 травня 2022 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області в рамках розгляду справи №686/10455/22, що є на думку суду порушенням відповідачем п.62 Порядку №322.

Згідно пункту 77 Порядку №322 рішення про відмову в оформленні, обміні та видачі посвідки, про її скасування може бути оскаржено іноземцем або особою без громадянства в адміністративному порядку або до суду в установленому порядку.

Враховуючи наведене вище, суд вважає рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання від 11.05.2022 №4354 ОСОБА_1 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 26 Закону №3773, примусове повернення іноземців до країни походження чи третьої країни здійснюється на підставі рішення органу Державної міграційної служби України (далі - ДМС України), органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону про примусове повернення чи примусове видворення на підставі винесеної за позовом цих органів/підрозділів постанови адміністративного суду про примусове видворення та п. 4 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців і осіб без громадянства.

Згідно п.6,9 ч.1 ст.1 Закону №3773 іноземець - це особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав; іноземці та особи без громадянства, які тимчасово перебувають на території України - це іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території Україні протягом дії візи або на період, установлений законодавством чи міжнародним договором України, або якщо строк їх перебування на території України продовжено в установленому порядку.

У Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150, (далі Порядок) зазначено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в`їзду з держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Згідно пункту 6 Порядку продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України продовжується у разі, коли вони прибули з держав з безвізовим порядком в`їзду за наявності обґрунтованих підстав (лікування, вагітність чи пологи, догляд за хворим членом родини, оформлення спадщини, подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України тощо) та за умови подання підтверджувальних документів - на період існування таких підстав, але не більш як 180 днів з дати останнього в`їзду в Україну.

Відповідно до п.8 Порядку зазначено, що заяви про продовження строку перебування на території України подаються іноземцями та особами без громадянства і приймаючою стороною не раніше, ніж за десять та не пізніше, ніж за три робочі дні до закінчення такого строку до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання.

Суд звертає увагу, що в оскаржуваній постанові, не зазначено в чому саме полягають дії по ухиленню від виїзду, при цьому термін дії посвідки закінчився через бездіяльність відповідача, а не через дії позивача.

Як наслідок протиправності та скасування рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області від 11.05.2022 №4354, суд вважає, що винесена Хмельницьким відділом Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області постанова ПН МХМ №000830 від 13.05.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП та рішення Хмельницького відділу Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 13.05.2022 про примусове повернення ОСОБА_1 до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства - російської федерації, є такими що винесені на підставі рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання від 11.05.2022 № НОМЕР_3 , яке скасовано цим судовим рішенням, а тому така постанова ПН МХМ №000830 від 13.05.2022 та рішення від 13.05.2022 про примусове повернення ОСОБА_1 до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства - російської федерації є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В справі "East/West Alliance Limited проти України'1 (№ 19336/04) Суд вказує, що дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією "небезпідставної скарги" за відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Polanda N 30210/96).

Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі N 21- 1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області повторно розглянути заяву-анкету ОСОБА_1 №194876 від 23.02.2022 та прийняти рішення щодо видачі посвідки на тимчасове проживання відповідно до Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" та Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого 25.04.2018 постановою Кабінету Міністрів України №322.

Оскільки строк перебування позивача в Україні, порушено з незалежних від нього причин, а тому оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що відповідачами як суб`єктами владних повноважень не доведено правомірність своїх дій щодо винесення оскаржуваних рішень та постанови, а тому адміністративний позов необхідно задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд встановив, що позивач сплатив судові витрати на суму 992,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №Н296161 від 01.12.2022, а тому такі витрати необхідно стягнути на користь позивача.

Стосовно наявного в матеріалах справи дубліката чека від 27.05.2022 на суму 4888,00 грн встановлено, що вказана сума сплачена за подання позовної заяви ОСОБА_3 до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, а тому не має жодного відношення до справи №686/10455/22, а отже не підлягає розподілу в цій справі.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Хмельницького відділу Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державного підприємства "Документ" про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області №4354 від 11.05.2022 про відмову в оформленні посвідки на тимчасове проживання на території України громадянину російської федерації ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області повторно розглянути заяву-анкету ОСОБА_1 №194876 від 23.02.2022 та прийняти рішення щодо видачі посвідки на тимчасове проживання.

Визнати протиправною та скасувати постанову Хмельницького відділу Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області ПН МХМ №000830 від 13.05.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП.

Визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницького відділу Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 13.05.2022 про примусове повернення ОСОБА_1 до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства - російської федерації.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )
Відповідачі:Хмельницький відділ Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області (Кам`янецька, 47,Хмельницький,Хмельницька область,29013 , код ЄДРПОУ - 37864148) Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області (вул. Березняківська, 4а,Київ 152,02152 , код ЄДРПОУ - 42552598)
Третя особа:Державне підприємство "Документ" (04116, м.Київ, вул.Довнар-Запольського, буд.8 , код ЄДРПОУ - 32735236)

Головуючий суддя О.П. Шевчук