Справа № 580/1071/23
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1071/23 Суддя (судді) першої інстанції: Трофімова Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Ключкович В.Ю.

Парінов А.Б.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, ухвалив рішення, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, у якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не прийняття рішення про призначення з 10.01.2023 пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 33, ч. 2 ст. 40 Закону №1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузі економіки України за останні 3 роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (2020, 2021, 2022);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України № 1058 прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 з 10.01.2023 пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком із застосуванням: показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якого сплачено страхові внески за 2020-2022; страхового стажу в кількості 42 роки 9 місяців; довідку про заробітну плату №32 від 21.06.2005; доплати за понаднормовий стаж (22 роки) в розмірі 22% від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність станом на 10.01.2023.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з 10.01.2023 у не прийнятті мотивованого індивідуального акта у формі рішення за заявою ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву від 10.01.2023 ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком та прийняти мотивоване рішення з урахуванням висновків суду;

- у задоволенні позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до рішення управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі від 09.12.2005 №3448 позивачу призначена по інвалідності в розмірі пенсії за віком (вид пенсії).

19.12.2016 позивач звернулася до Уманського об`єднаного управління ПФУ про перерахунок пенсії, вид пенсії - зміна виду розрахунку. Відповідно до розпорядження від 21.12.2016 №121139 позивачу призначена пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком.

10.01.2023 позивач звернулася до відділу обслуговування громадян №14 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком з 10.01.2023 згідно ч. 2 ст. 33 Закону України №1058 та обчисливши відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону №1058 із врахуванням: середньої заробітної плати в Україні за 2020,2021,2022, довідки про заробітної плати за період з 01.07.2000 по 31.08.2005; стаж 26. років 8 місяців та додатковий ста ж16 років 1 місяць (513 місяців страхового стажу); коефіцієнта стажу 0,57713((42*12)+9)/1200*1,35) розрахованого із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%; доплати за стаж (22 роки) в розмірі 22% від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність станом на 10.01.2023.

Відповідач листом від 06.02.2023 №2300-0217-8/7762 повідомив позивача, що пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком уже призначалася згідно заяви 19.12.2016, позивач отримує такий вид пенсії та відсутності страхового стажу 24 місяці після призначення пенсії, тому відсутні підстави для призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до Закону №1058 із застосуванням показника середньої плати (доходу) за 2020-2022.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не прийняття рішення про призначення з 10.01.2023 пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком із застосування показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузі економіки України за останні 3 роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (2020,2021,2022), позивач звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що якщо особа отримувала пенсію за іншим Законом, звертається за призначенням пенсії згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом № 1058.

Разом з тим суд зазначив, що відповідач листом від 06.02.2023 № 2300-0217-8/7762, відповідно до Закону України «Про звернення громадян», у відповідь на заяву позивачки від 10.01.2023 повідомив про відсутність підстав для призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до Закону №1058 із застосуванням показника середньої плати (доходу) за 2020-2022, проте мотивованого індивідуального акта у формі рішення на спростування чи підтвердження вказаних нею підстав призначення з 10.01.2023 пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 33, ч. 2 ст. 40 Закону №1058, не прийняв.

За таких обставин, а саме за відсутності мотивованого індивідуального акта у формі рішення, прийнятого щодо заяви позивачки від 10.01.2023, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Закон України від 09.07.2003 № 1058 є спеціальним законом, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Відповідно до статті 1 Закону № 1058 пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 1 статті 9 Закону № 1058 за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до статті 10 Закону № 1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника) призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно із статтею 30 Закону № 1058 пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Відповідно до статті 33 Закону № 1058 пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Непрацюючі особи з інвалідністю II групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності такого страхового стажу, зокрема, у жінок - 20 років, а у чоловіків - 25 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 46 років включно.

Відповідно до статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Згідно із ч. 1 статті 24 Закону № 1058 до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Закону №1058 (01.01.2004), а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 статті 24 Закону № 1058).

Відповідно до статті 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31.12.017. У разі відсутності, починаючи з01.01.2018, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01.01.2021 по 31.12.2021 - не менше 28 років.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений (стаття 28 Закону № 1058).

Згідно з частиною 3 статті 45 Закону №1058? переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону №1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 Закону №1058 для призначення пенсії.

Відповідно до частини другої статті 40 Закону України № 1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Разом з тим, відповідно до постанови Правління ПФУ від 07.07.2014 № 13-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Системний аналіз наведених правових норм дозволяє стверджувати, що при призначенні пенсії враховується середня заробітна плата, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують зверненню із заявою про призначення, а при переведенні застосовується середня заробітна плата, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) попереднього виду пенсії.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач листом від 06.02.2023 № 2300-0217-8/7762 у відповідь на заяву позивачки від 10.01.2023 в порядку Закону України «Про звернення громадян» повідомив її про відсутність підстав призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до Закону №1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2020-2022.

Втім жодного рішення за результатами розгляду заяви позивачки, як таке прямо передбачено вищенаведеними правовими нормами, відповідачем прийнято не було.

Водночас, як було встановлено судом першої інстанції, розписки із зазначенням дати прийняття заяви встановленої форми, а також переліку одержаних та/або відсутніх документів, що необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви у порядку, визначеному постановою Правління ПФУ 07.07.2014 № 13-1, відповідачем складено не було.

З огляду на викладене, підстави, з яких судом першої інстанції було частково задоволено позов у цій справі, обсяг задоволених позовних вимог і визначений судом спосіб захисту прав позивачки, колегія суддів вважає, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і наразі передчасними, оскільки, як відзначалося вище, жодного рішення за заявою позивачки на стадії виниклих спірних правовідносин органом ПФУ не прийнято.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щопозовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 287, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді В.Ю. Ключкович

А.Б. Парінов

(повний текст постанови складено 13.09.2023р.)