Справа № 272/607/23
Суддя: Чуб І. А.
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 272/607/23
Провадження № 2-а/272/19/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року

Андрушівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої - судді Чуб І.А.,

секретаря судових засідань - Хитоніній М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП в Житомирській області, третя особа : поліцейський СРПП БРВП ГУ НП в Житомирській області старший сержант поліції Яворський Павло Вікторович про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову поліцейського СРПП Бердичівського РВП Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого сержанта поліції Яворського Павла Вікторовича серії БАД № 807620 від 10.06.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності його ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що постановою поліцейського сектора реагування патрульної поліції Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області старшого сержанта поліції Яворського Павла Вікторовича від 10 червня 2023 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення за ст. 121-3 ч. 1 КУпАП в розмірі 1190 гривень за те, що він 10.06.2023 року о 23:19 год. керував автомобілем Mercedes-Benz Е270 з державним номерним знаком НОМЕР_1 у темний час доби з неосвітленим номерним знаком, що не дає чітко визначити символи номерного знаку на відстані 20 метрів, чим порушив пп. 2.9 «в» та п.30.2 Правил дорожнього руху. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вищевказане порушення є незаконною з наступних підстав. Так, 10.06.2023 року близько 23:00 год., він рухаючись на власному автомобілі по вул. Зазулінського в напрямку вул.Тітова в м. Андрушівка, побачив вимогу поліцейського патрульної поліції про зупинку його транспортного засобу. Дотримуючись правил дорожнього руху, він зупинив свій автомобіль біля узбіччя, де у подальшому до нього підійшла особа в поліцейській формі, і не представившись почала вимагати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, які він надав. Після чого, вказана особа повідомила, що на нього буде складено постанову про порушення правил дорожнього руху за неосвітлений номерний знак. Про місце розгляду справи йому повідомлено не було. Після цього, він разом з поліцейським підійшли до заднього номерного знаку автомобіля, де він заперечив факт правопорушення, оскільки номер освітлювався. На його зауваження поліцейський не відреагував та повернувся в свій службовий автомобіль. Через деякий час поліцейський пред`явив йому для підпису постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР. Таким чином, при складанні вказаної вище постанови, уповноважена особа відповідача - поліцейський патрульної поліції - не повідомив про початок розгляду справи, розгляд справи проводив без його присутності, без можливості надаватати свої заяви, скарги та клопотання, у своєму службовому автомобілі, чим грубо порушив норми КУпАП та інших нормативно правових актів. У статті 276 КУпАП зазначено, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», а словосполучення «за місцем вчинення», згідно рішення КСУ, означає «місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу», тобто розгляд справи про порушення ПДР може відбуватися лише в будівлі відповідного управління патрульної поліції, а не на місці зупинки транспортного засобу. Слід зазначити, що в оскаржуваній постанові взагалі відсутні відомості про місце розгляду адміністративної справи. Копію постанови він отримав лише після її складання. До розгляду справи він залучений не був, оскільки вона складалася у службовому автомобілі поліцейського. Одразу після зупинки автомобіля він заперечив проти того, що в нього не освітлюється номерний знак. Всупереч вимогам закону поліцейський належним чином не перевірив його доводів, зокрема ним не було проведено заміру та фіксації факту неможливості прочитати символи на номерному знаку з відстані 20 м. Слід також зазначити, що під час зупинки номерний знак освітлювався, що підтверджується відео з бодікамери. Також поліцейський не перевірив технічні характеристики автомобіля щодо встановлених освітлювальних приладів на номерних знаках. Тобто, єдиним «доказом» вчинення правопорушення є лише постанова. Сама по собі оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки формулювання і рішення лише адміністративного правопорушення не може бути належним доказом його вчинення. Звертає увагу, що підпунктом «в» пункту 2.9 ПДР передбачена заборона на керування ТЗ з номерним знаком, який закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи з відстані 20 метрів, а також який є неосвітленим (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутим. При цьому, «закритий іншими предметами чи забрудненей, що не дає змоги чітко визнаний символи з відстані 20 метрів» та «неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий» це дві самостійні заборони та два різних види адміністративних правопорушень, оскільки містяться в різних абзацах підпункту «в» пункту 2.9 ПДР. Кваліфікуючи склад адміністративного правопорушення поліцейський у постанові зазначив: «водій керував автомобілем у темну пору доби з неосвітленим номерним днз, що не дає чітко визначити символи номерного знаку на відстані 20 м.», що не дає змоги чітко зрозуміти що саме він порушив («номерний знак закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи з відстані 20 метрів» чи «номерний знак неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий»). Крім того, в постанові зазначено, що він порушив п.30.2 ПДР але не зазначено в чому саме полягає це порушення. За таких обставин, при винесенні постанови про адміністративне правопорушення серії БАД №807620 від 10.06.2023 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності у відповідача були відсутні будь-які докази про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП. Отже, він не погоджується із зазначеним рішенням уповноваженої особи відповідача - поліцейського патрульної поліції, бо вважає себе невинуватим, постанову серія БАД №807620 від 10.06.2023 року необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків посадової особи (поліцейського) фактичним обставинам справи, порушення норм матеріально та процесуального права. Також зазначає, що фіксація вчинення правопорушення здійснювалося на бодікамеру поліцейського, запис з якої йому не надавався. Оригінали запису перебувають у володінні відповідача. Просить скасувати вищевказану постанову та провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що 10.06.2023 року біля 23 год. він їхав на власному автомобілі в мАндрушівка по при здійсненні повороту його зупинили поліцейські з підстав, що в нього не освітлюється задній номерний знак. З чим він не погодився та вийшов з автомобіля, щоб переконатися чи дійсно не освітлюється номерний знак, однак він освітлювався. Зліва горіла одна лампочка і номер освітлювався. Поліцейський сказав, що номерний знак не достатньо освітлюється. Йому повідомили, що будуть виносити постанову та накладення штрафу. Після чого, вони розійшлися по автомобілях. Через деякий час йому надали постанову для підписання, де він зазначив, що не згодний з зупинкою та порушенням, такою як під час розгляду справи він не був присутній, його не запросили. Йому не були роз`ясненні його права. За 20 метрів, що не видно не повідомляли, лише, що не освітлюється та погано видно цифри номера. Також не доведено об`єктивної сторони, яка складається з кількох окремих складів правопорушень, так як в постанові зазначено, що водій керував т/з з неосвітленим д.н.з., що не дає можливості чітко визначити символи за 20 метрів. Тобто в постанові чітко не визначено суті правопорушення. Суб`єктивна сторона правопорушення з умисним чи необережності, яку ніби-то доведено. Не вказано у постанові необережно чи умисно вчинено. У відзиві відповідач не наводить доказів правопорушення, лише зазначено норми законодавства. Склад адміністративного правопорушення не доведено. Просить скасувати постанову поліцейського СРПП Бердичівського РВП Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого сержанта поліції Яворського Павла Вікторовича серії БАД № 807620 від 10.06.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності його ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити. В подальшому подав заяву, згідно якої просив проводити судовий розгляд за його відсутності, заначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольтнити.

Відповідач ГУ НП в Житомирській області направили відзив на адресу суду в якому просили справу слухати без участі представника та відмовити позивачу в повному обсязі. Вважають, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необгрунтованими. Постанова була винесена інспектором правомірно та у встановленому законом порядку. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 10.06.2023 о 23 год. 19 хв. в м. Андрушівка по вул. Зазулінського, 19 керував автомобілем у темну пору доби з неосвітленим д.н.з, що не дає чітко визначити символи номерного знаку на відстані 20 м, чим порушив п.п. 2.9. в, 30.2 ПДР України. У зв`язку з порушенням вищевказаних норм, поліцейським СРПП Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області Яворським П.В. винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн. Водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України. В даному випадку позивач порушив ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. Відповідно до ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знаку - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Підставою зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 були очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу, а саме не працювала підсвітка державного номерного знаку в темну пору доби, що зафіксовано на відеореєстраторі службового автомобіля працівників поліції. Після зупинки вказаного т.з., працівник поліції представився та повідомив водієві про технічну несправність автомобіля та надав можливість на місці зупинки усунути зазначені недоліки. Однак, вказані недоліки не були усунуті, тим самим надаючи підстави для притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Отже, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 807620 від 10.06.2023 винесена у зв`язку із порушенням позивачем Правил дорожнього руху України та цей факт підтверджується матеріалами справи. Приймаючи до уваги, те що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо- транспортних пригод та їх наслідків, доказів неправомірного притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду надано не було. Доказом встановлення вини позивача у порушенні Правил дорожнього руху являється винесена у встановленому законом порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення та відео докази. Вказані відеозаписи здійснені на підставі ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП. є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення. Позивач був повідомлений про час та місце розгляду справи, йому були роз`яснені його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Позивачу роз`яснено строки сплати штрафу, порядок оскарження постанови та порядок примусового виконання постанови про стягнення штрафу. Позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу. Тому, позивач жодним чином не був обмежений у своїх правах та обов`язках, про що поставив власний підпис в оскаржуваній постанові. Слід також зазначити, що жодним нормативно-правовим актом України не передбачений обов`язок у даному випадку патрульного поліцейського забезпечувати правопорушнику на місці розгляду адміністративної справи правової допомогою шляхом надання йому фахівця в області права. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена також шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду, яким позивач скористався. За встановлених обставин доводи позивача стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме факту не здійснення ним правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП є безпідставними та не обґрунтованими, а крім того жодними доказами не підтвердженими. Твердження позивача на неправомірні дії з боку інспектора поліції, допущені під час складання спірної постанови, є необгрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій суду не надано. За встановлених обставин, оскаржувана постанова винесена в межах повноважень відповідача в порядку та в спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням всіх обставин справи, а тому Головне управління Національної поліції в Житомирській області вважає позовні вимоги необгрунтованими, безпідставними та такими що не підлягають задоволенню (а.с.22-30).

Третя особа, поліцейський СРПП Бердичівського РВП старший сержант поліції Яворський П.В. в судове засідання не з"явився, будучи повідомленим про дату та місце судового розгляду.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.35 ч.1 Закону України"Про Національну поліцію" - Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: п. 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; п.2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Судом встановлено, що постановою поліцейського СРПП Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області Яворського П.В. серії БАД № 807620 від 10.06.2023 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. (а.с.4).

Зазначеною постановою встановлено, що 10.06.2023 року о 23:19 год. ОСОБА_1 в м.Андрушівка по вул.Зазулінського,19 керував автомобілем Mercedes-Benz з реєстраційним номером НОМЕР_1 у темну пору доби з неосвітленим дорожнім номерним знаком, що не дає чітко визначити символи номерного знаку на відстані 20 метрів, чим порушив пп. 2.9 «в» та п.30.2 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Нормами ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (в тому числі і ч. 1 ст. 121-3 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно пункту 4 Розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого статтею 121-3 ч.1 КУпАП.

Пунктом 2 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена частиною 1 статті 121-3 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Вказане підтверджується також нормами статті 276 КУпАП.

Згідно статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимогстатті 283цього Кодексу.

Зазначена норма права вказує на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 121-3 КУпАП виноситься на місці вчинення правопорушення. А відтак не потребує додаткового роз`яснення про час та місце розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими Розділом ІV КУпАП.

Відповідно до пунктів 9, 10 Розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Згідно з пунктом 8 частини 1статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Частиною 1статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно частини 1 статті 121-3 КУпАП, керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

В постанові про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вказується на порушення ним п.п. 2.9 в), 30.2 ПДР України.

Відповідно до п.п. 2.9 «в» ПДР України - Водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно по п.30.2 ПДР України - На механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка. На трамваях і тролейбусах наносяться реєстраційні номери, що надаються відповідними уповноваженими на те органами. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті й достатньо освітлені.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи наведених останнім доводів.

Стаття 283 КУпАП передбачає, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно пункту 9 частини 1статті 31 Закону України «Про Національну поліцію», одним із превентивних поліцейських заходів є застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису.

В постанові про накладення адміністративного стягнення зазначено, що проводився відеозапис на бодікамеру.

Факт вчинення вказаного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується відеофіксацією події, яка здійснена на відеореєстратор автомобіля та нагрудний відеореєстратор працівника поліції (а.с. 29), а саме: на відеофайлі № видно, що 10.06.2023 року о 23.19 год. проїжджає автомобіль марки Мерседес Бенц, в якого неосвітлений номерний знак в темну пору доби і працівники поліції включають проблискові маячки на службовому автомобілі та зупиняють вказаний автомобіль. На відеофайлі № після зупинки автомобіля водію ОСОБА_1 поліцейський представляється та пояснює причину зупинки , пропонують пред`явити документи, які водій пред`являє в мобільному телефоні. В подальшому, виявивши ознаки алкгольного сп`яніння пропонують водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте водій відмовляється, мотивуючи тим, що в нього не має часу з ними спілкуватися. На вимогу водіяпро причину узпинки поліцейський пропонує йому підійти до автомобіля та показують неосвітлений номерний знак та вказують, що він порушив правила дорожнього руху, а саме: у його автомобілі номерний знак був неосвітлений у темну пору доби, а саме: горить лише одна лампочка підсвітки номерного знаку у темну пору доби. З чим водій не згодний та повертається до автомобіля. Також поліцейський роз`яснює позивачу його права та повідомляє, що відносно нього буде складена постанова за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. На відеофайлі № видно, що поліцейський після складення постанови оголошує її зміст позивачу, в якій він зазначає письмові пояснення, після чого йому вручають копію постанови, де водій поставив підпис.

При цьому, жодних зауважень до дій поліцейського, будь-яких клопотань щодо розгляду справи, позивачем заявлено не було. Позивачем не надано суду жодних доказів щодо порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, в частині не роз`яснення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності , проведення рзгляду та винесення постанови .

Отже, судом не встановлено обставин, які б давали підстави стверджувати про порушення поліцейським процедури розгляду адміністративної справи.

Оцінивши наведені докази, суд вважає, що поліцейським було дотримано вимоги, передбачені КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Досліджений в судовому засіданні відеозапис на думку суду з урахуванням положень Закону України "Про Національну поліцію"є належним та допустимим доказом по справі, оскільки в даному відеозаписі зафіксовано в повному обсязі правопорушення, яке вчинив позивач.

Позивачем не доведено, що вказаний відеозапис є неналежним та не допустимим доказом.

Як свідчать матеріали справи, державний номерний знак транспортного засобу, яким керував позивач був неосвітлений відповідно до вимог ПДР, що підтверджується відеозаписом, який міститься в матеріалах справи.

Посилання позивача на те, що його незаконно зупинено, та що номерний знак освітлюється однією лампочкою та його видно, суд до уваги не бере, оскільки ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію" поліцейськи має право зупинити транспортний засіб у разі очевидних ознак, що свідчать про технійчну несправність транспортного засобу та відповідно до п.30.2.ПДР України номерні знаки повинні бути достатньо освітлені.

Очевидно, що номерний знак на автомобілі, яким керував позивач недостатньо освітлений , що в тій чи іншій мірі не дає можливість визначити номерний знак, при розгляданні такого номерного знаку із ракурсу "збоку", "ззаду" у нічну пору чи при складних погодніх умовах.

За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд вважає, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Доводи позивача наведені ним в позовній заяві, як на підставу для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а саме: позивачем не надано належних доказів наявності порушення його прав діями відповідача.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Законом №2658-IX від 06.10.2022, Кодекс України про адміністративні правопорушення було доповнено статтею 121-3 порушення вимог законодавства щодо використання номерних знаків транспортних засобів, для посилення адміністративної відповідальності за порушення порядку встановлення та використання номерних знаків транспортних засобів, оскільки складовою безпеки дорожнього руху є контроль за законністю використання транспортних засобів, як джерел підвищеної небезпеки. Запорукою ефективної реалізації контролюючих функцій у зазначеній сфері є належна ідентифікація транспортних засобів, що приймають участь у дорожньому руху.

Тобто, на час складання оскаржуваної постанови 10.06.2023 року, відповідно до Закону №2658-IX від 06.10.2022, правопорушення стосовно неосвітлення номерного знаку відокремлено в ч.1 ст. 121-3 КУпАП.

Ч.1 ст. 121-3 КУпАП передбачена відповідальність як за керування або експлуатація транспортного засобу з номерним знаком неосвітленим, так і закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів. Тому відповідачем було вірно встановлено порушення позивачем вимог 2.9 в, 30.2 ПДР керуванням з неосвітленим номерним знаком, за яке передбачена відповідальність ч.1 ст.121-3 КУпАП та відповідно до якої на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 гривень.

З огляду на вищенаведене, доводи позивача в обґрунтування позовних вимог, що не зрозуміла кваліфікація його дій є безпідставними, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що правові підстави для скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відсутні, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Згідно зі ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір при подачі позову до суду, не підлягає відшкодуванню, оскільки позивачу у задоволенні позову відмовлено.

Керуючись ст.ст. 77, 205, 241 , 268, 271, 286 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУ НП в Житомирській області, третя особа: поліцейський СРПП БРВП ГУ НП в Житомирській області старший сержант поліції Яворський Павло Вікторович про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції Житомирській області, ЄДРПОУ -40108625, місце знаходження: 10008, м.Житомир, вул. Старий Бульвар, 5/37.

Третя особа: поліцейський СРПП БРВП ГУ НП в Житомирській області старший сержант поліції Яворський Павло Вікторович, який здійснює свою діяльність за адресою: м.Бердичів, вул. Героїв України, 67, Житомирська область.

Суддя:І. А. Чуб