Справа № 440/7737/22
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 вересня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/7737/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Благадир Д.Г. про зміну способу та порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/7737/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про: визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 недоодержаної пенсії (доплати) померлим чоловіком, ОСОБА_2 , відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ; зобов`язання виплатити ОСОБА_1 недоодержану пенсію (доплату) померлим чоловіком, ОСОБА_2 , відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ в сумі 196 567,98 грн. згідно рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року у справі № 440/8732/21.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.10.2022 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови виплатити ОСОБА_1 , як дружині померлого пенсіонера ОСОБА_2 , відповідно до статті 61 закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", суми пенсії, що підлягала виплаті, та залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 , як дружині померлого пенсіонера ОСОБА_2 , відповідно до статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", суми пенсії, що підлягала виплаті, та залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю згідно з рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 у справі №440/8732/21. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2023 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.10.2022 по справі № 440/7737/22 - залишено без змін.

05.05.2023 Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №440/7737/22 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 , як дружині померлого пенсіонера ОСОБА_2 , відповідно до статті 61 закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", суми пенсії, що підлягала виплаті, та залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю згідно з рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 у справі №440/8732/21.

28.08.2023 до суду від головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Благадир Д.Г. надійшла заява про зміну способу та порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/7737/22, з «зобов`язання виплатити» на «стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області недоотриманої заборгованості по пенсії у сумі 196 567,98 грн».

06.09.2023 заява головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Благадир Д.Г. передана для розгляду головуючому судді Алєксєєвій Н.Ю., що підтверджується протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 06.09.2023.

Ухвалою суду від 07.09.2023 заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Благадир Д.Г. про зміну способу виконання рішення призначено до розгляду в судовому засіданні на 13.09.2023.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце його проведення повідомлялися належним чином.

Згідно з частиною другою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Враховуючи викладене, суд визнав за можливе розглянути заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Благадир Д.Г. про зміну способу виконання рішення суду за відсутності учасників справи у порядку письмового провадження.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінюючи заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Благадир Д.Г. про зміну способу чи порядку виконання рішення суду, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

За нормами ч.3 ст.378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Всупереч вказаними вимогам КАС України заявником не зазначено жодних обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Суду не надано жодних доказів щодо звернення вказаного судового рішення до примусового виконання.

Суд враховує, що алгоритм дій щодо примусового виконання судових рішень врегульовано правовими нормами Закону України "Про виконавче провадження".

Тобто зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви.

Так, саме поняття "спосіб" і "порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Водночас, суд дійшов висновку, що резолютивна частина рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.10.2022 року у справі №440/7737/22, є чіткою, зрозумілою за змістом, не припускає різного тлумачення, не вбачається недотримання вимоги ясності, визначеності судового рішення, що свідчить про те, що судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час його виконання.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника та позивача на те, що судове рішення, що набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним). Тобто воно не може бути скасоване (змінене) судом, що його прийняв. Основні і додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними. Отже, суд, який прийняв рішення, може внести до нього виправлення, які не торкаються суті відомостей, що викладені у рішенні.

У поданій заяві заявник просить змінити спосіб і порядок виконання рішення суду у цій справі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача, чим фактично просить суд змінити та розширити резолютивну частину свого рішення, змінити рішення суду по суті та спосіб захисту, що є неможливим, оскільки таке судове рішення є незмінним.

Варто звернути увагу заявника на те, що зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

У спірних відносинах зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату на стягнення такої виплати призведе до зміни суті ухваленого судом рішення з виходом за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Подібні висновки щодо правозастосування у спірних відносинах наведені у постановах Верховного Суду України від 11.11.2014 у справах №№ 21-394а14, 21-475а14, від 25.11.2014 у справі №21-506а14, від 13.01.2015 у справі №21-604а14, від 17.02.2015 у справі №21-622а14 та Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №281/1820/14-а, від 22.03.2018 у справі №281/3087/14-а, від 12.04.2018 у справі №759/1928/13-а, від 8.05.2018 у справі №266/935/17, від 27.06.2018 у справі №713/1062/17, від 10.07.2018 у справі №490/9519/16-а.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обраний спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

В той же час, суд зазначає, що питання стягнення нарахованих, проте не виплачених сум вказаної вище пенсії, може бути предметом іншого судового позову, у разі якщо позивач вважає, що такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області суперечать вимогам чинного законодавства України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Благадир Д.Г. про зміну способу та порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/7737/22 - не узгоджується з положеннями статті 378 КАС України, є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 248, 294, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Благадир Д.Г. про зміну способу та порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/7737/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва