Справа № 500/864/23
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 500/864/23 пров. № А/857/9197/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Затолочного В.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 травня 2023 року, головуючий суддя Баб`юк П.М., ухвалене у м. Тернопіль, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ГУПФУ в Тернопільській області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 10.11.1999 року по 01.12.2000 року у TзOB «ТМК», з 01.12.2000 року по 05.07.2005 року у ТзОВ «МПЗ Тернопіль» на посаді машиніста аміачно-холодильних установок, з 11.07.2005 року до 08.07.2009 року у ТОВ «Доброслав-Тернопіль» на посаді машиніста холодильних установок компресорного цеху та з 08.05.2018 року по 10.11.2022 року у ТзОВ «Галичина Ласунка» на посаді машиніста холодильних установок компресорного цеху і відмови у призначені та виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений Постановою КМУ від 24.06.2016 року №461 з 23.11.2022 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 10.11.1999 року по 01.12.2000 року у ТзОВ «ТМК», з 01.12.2000 року по 05.07.2005 року у ТзОВ «МПЗ Тернопіль» на посаді машиніста аміачно-холодильних установок, з 11.07.2005 року по 08.07.2009 року у ТзОВ «Доброслав-Тернопіль» на посаді машиніста холодильних установок компресорного цеху та з 08.05.2018 року по 10.11.2022 року у ТзОВ «Галичина Ласунка» на посаді машиніста холодильних установок компресорного цеху і призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений Постановою КМУ від 24.06.2016 №461 з 23.11.2022 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що рішенням №80 від 09.01.2023 року позивачу відмовлено у призначені пенсії, у зв`язку із недостатньою кількістю пільгового стажу. У даному рішенні відповідач зазначив, що для підтвердження пільгового періоду роботи позивача необхідно рішення комісії. Згідно рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії від 07.02.2023 року №401/03-16 позивачу відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу періоди роботи з 10.11.1999 року по 01.12.2000 року у TзOB «ТМК», з 01.12.2000 року по 05.07.2005 року у ТзОВ «МПЗ Тернопіль» на посаді машиніста аміачно-холодильних установок та з 11.07.2005 до 08.07.2009 року у ТзОВ «Доброслав-Тернопіль» на посаді машиніста холодильних установок компресорного цеху, у зв`язку із відсутністю первинних документів та відомостей про спец стаж за періоди роботи на зазначених підприємствах. Листом від 09.03.2023 року вих. №1900-0213-8/9768 відповідач повторно повідомив позивачу про відмову у призначені йому пільгової пенсії. Позивач вважав відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових протиправною, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 травня 2023 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області рішення №80 від 09.01.2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначені пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України період роботи з 08.05.2018 року по 10.11.2022 року на посаді машиніста холодильних установок компресорного цеху у ТОВ «Галичина Ласунка»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.01.2023 року про призначення пенсії на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки наданої судом у даному рішенні; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, не надано належної правової оцінки наявним доказам, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та прийняти нову постанову в цій частині, якою задовольнити позовні вимоги в частині визнання протиправними дій та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 10.11.1999 року по 01.12.2000 року у ТзОВ «ТМК», з 01.12.2000 року по 05.07.2005 року у ТзОВ «МПЗ Тернопіль» на посаді машиніста аміачно-холодильних установок, з 11.07.2005 року по 08.07.2009 року у ТзОВ «Доброслав-Тернопіль» на посаді машиніста холодильних установок компресорного цеху.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що тими ж доводами, що й зазначались ним у поданому адміністративному позові, однак безпідставно не взято до уваги судом попередньої інстанції.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 03.01.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений Постановою КМУ від 24.06.2016 року №461.

Листом від 18.01.2023 року вих. №1900-0213-8/2469 відповідачем надіслано позивачу рішення №80 від 09.01.2023 року про відмову у призначені пенсії у зв`язку із недостатньою кількістю пільгового стажу.

У даному рішенні відповідач зазначив, що ним не враховано надану позивачем довідку №1196 від 10.11.2022 року видану ТзОВ «Галичина Ласунка», для зарахування періоду роботи у ВАТ «Тернопільськитй мясокомбінат» та ТзОВ «Доброслав-Тернопіль» необхідно рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, після перевірки пільгової довідки пенсію буде переглянуто.

Листом від 07.02.2023 року вих. №1900-0304-8/5104 відповідачем надіслано позивачу рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії від 07.02.2023 року №401/03-16, згідно якого позивачу зараховано до пільгового стажу період роботи з 04.11.1991 року по 10.11.1999 року у ВАТ «Тернопільський м`ясокомбінат» за фактичною тривалістю, що становить 6 років 2 місяці 17 днів та відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу періоди роботи з 10.11.1999 року по 01.12.2000 року у TзOB «ТМК», з 01.12.2000 року по 05.07.2005 року у ТОВ «МПЗ Тернопіль» на посаді машиніста аміачно-холодильних установок та з 11.07.2005 року до 08.07.2009 року у ТзОВ «Доброслав-Тернопіль» на посаді машиніста холодильних установок компресорного цеху, що загалом становить 9 років 7 місяців 23 дні у зв`язку із відсутністю первинних документів та відомостей про спец стаж за періоди роботи на зазначених підприємствах. За період роботи в ТзОВ «ТМК» та ВАТ «Доброслав Тернопіль» на розгляд комісії не представлено жодних первинних документів. Також в індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК-5 відсутні відомості про спец стаж за період роботи на зазначених підприємствах Таким чином, первинними документами не підтверджено, що заявник протягом періоду роботи в ТзОВ «ТМК» та ВАТ «Доброслав Тернопіль» працював на посадах та роботах, які передбачені Списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36, який був чинний на період роботи.

Листом від 09.03.2023 року вих. №1900-0213-8/9768 відповідач повторно повідомив позивачу про відмову у призначені йому пільгової пенсії.

Як видно із змісту вказаного рішення до пільгового стажу не зараховано період роботи згідно довідки №1195 від 10.11.2022 року, яка видана ТОВ «Галичина Ласунка» за період з 08.05.2018 року по 10.11.2022 року, оскільки довідка не відповідає додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637. В довідці не вказано характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включаються цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі надання нової пільгової довідки рішення можливо буде переглянуте.

Позивач вважаючи бездіяльність відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправною, звернувся до суду із вказаним позовом.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на зарахування періоду з 08.05.2018 року по 10.11.2022 року в ТзОВ «Галичина Ласунка» до пільгового стажу за Списком № 2, який підтверджується записами в трудовій книжці, уточнюючою довідкою та матеріалами атестації робочого. Разом з тим, під час звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, позивачем не надано пенсійному органу довідки щодо інших періодів роботи.

Такі висновки суду першої інстанції частково відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, визначаються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788 XIІ та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058 - IV.

За приписами пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-VI (далі - Закон України №1058-IV), передбачено право на пенсію за віком на пільгових умовах: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим, двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи

Згідно з приписами частини другої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 48 Кодексу законів про працю України встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Статтею 62 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі також - Закон №1788-ХІІ) також передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено «Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі також - Порядок №637), пунктом 1 якого визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості про видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку №637).

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, відомості якої підлягають врахуванню при визначенні стажу роботи особи.

Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості (зазначені неповні чи неточні відомості) про роботу працівника у певний період, то для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи, на підставі яких можна дійти висновку, де і протягом якого періоду працював працівник. Ці документи можуть бути видані роботодавцем (його правонаступником), архівними установами, до яких передано документи з особового складу для зберігання.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2020 року у справі №159/4315/16-а та від 26.04.2021 року у справі №348/2180/16-а.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі №687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку обіймав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Також Верховний Суд у постановах від 24 травня 2018 року (справа №490/12392/16-а) та від 04 вересня 2018 року (справа № 423/1881/17) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці (неправильними чи не точними) щодо даних періодів роботи відповідачем суду не надано. При цьому, при вирішенні спору суд апеляційної інстанції враховує, що позивач жодним чином не впливає на дотримання порядку заповнення трудової книжки та не може нести негативні наслідки за окремі недоліки у внесених в ній записах.

Як вже зазначалось вище, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а інші документи беруться до уваги лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Крім цього, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що особа, яка звертається за отриманням пенсії, не може нести відповідальність за недоліки в оформленні роботодавцем трудових книжок, як і оформленні ним особових справ працівників, відсутність у них певних документів, їх умисне ненадання на запити уповноважених органів, зокрема під час проведення пенсійним органом зустрічних перевірок на предмет достовірності поданих йому на розгляд документів (в тому числі уточнюючих довідок) і обґрунтованості їх видачі, й так само за неналежне, неповне проведення пенсійним органом таких перевірок.

Наявність сумнівів у відповідача відповідно до зазначеного законодавства, може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №127/9055/17.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем на розгляд Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області, не представлено первинних документів про те, що він працював на посадах та роботах, які передбачені Списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36, який був чинний на період роботи в ТзОВ «ТМК» та ВАТ «Доброслав Тернопіль», тому рішенням Комісії у зарахуванні періодів роботи з 10.11.1999 року по 01.12.2000 року, з 01.12.2000 року по 05.07.2005 року та з 11.07.2005 року по 08.07.2009 року до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відмовлено.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що трудова книжка позивача містить записи, які підтверджують, що позивач працював у спірні періоди на вказаних підприємствах на відповідних посадах.

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що позивачем вчинено усі необхідні дії та подано наявні та достатні у нього документи для підтвердження стажу за спірні періоди.

Таким чином, висновок суду попередньої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимоги в оскарженій частині не відповідає нормам матеріального права, є помилковим, відтак колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції частково відповідають обставинам справи, через що судове рішення в оскарженій частині підлягає скасуванню з прийняттям нового в цій частині, яким адміністративний позов слід задовольнити частково.

Також, відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи видно, що при поданні адміністративного позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн., та за подання апеляційної скарги на рішення суду у розмірі 1610,40 грн.

Оскільки, Восьмий апеляційний адміністративний суд у своїй постанові дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, а рішенням суду попередньої інстанції стягнуто на його користь 536,80 грн. судових витрат, то таким чином на користь позивача слід стягнути ще 805,20 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 травня 2023 року у справі №500/864/23 в частині відмовлених позовних вимог скасувати та прийняти нову постанову в цій частині, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України період роботи з 10.11.1999 року по 01.12.2000 року у ТзОВ «ТМК», з 01.12.2000 року по 05.07.2005 року у ТзОВ «МПЗ Тернопіль» на посаді машиніста аміачно-холодильних установок, з 11.07.2005 року по 08.07.2009 року у ТзОВ «Доброслав-Тернопіль» на посаді машиніста холодильних установок компресорного цеху.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (код ЄДРПОУ - 14035769) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 805 (вісімсот п`ять) гривень 20 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. С. Затолочний