Справа № 640/1403/20
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1403/20 Суддя (судді) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року (справу розглянуто в порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним і скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року позивач, Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру», звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 13.11.2019 №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Апелянт вказує, що передумовою для нарахування штрафів та пені є надсилання вимоги про сплату недоїмки, однак, остання позивачу не направлялась. Також позивач зазначає, що відповідачем порушено процедуру проведення перевірки своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним і скасування рішення та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження.

12 липня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління ДПС в Одеській області, в якому відповідач підтримує правову позицію та висновки суду першої інстанції, просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Крім того, відповідачем заявлено клопотання, в якому просить замінити Головне управління ДПС в Одеській області () правонаступником - Головне управління ДПС в Одеській області як відокремлений підрозділ Державної податкової служби (код ЄДРПОУ ВП 44069166).

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» утворено, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби ГУ ДПС у Чернігівській області.

Відповідно до наказу №755 від 24.12.2020, розпочато виконання територіальними органами ДПС, утворені як відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС №529 від 30.09.2020 повноважень та функцій територіальних органів ДПС, зокрема Головне управління ДПС в Одеській області.

Відповідно до ч.1 ст.52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Наведене клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом заміни відповідача Головне управління ДПС в Одеській області () правонаступником Головним управлінням ДПС в Одеській області як відокремлений підрозділ Державної податкової служби (код ЄДРПОУ ВП 44069166) та після такої заміни усі дії, вчинені в адміністративному процесі до її вступу, обов`язкові для Головного управління ДПС в Одеській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби (код ЄДРПОУ ВП 44069166) в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для Головного управління ДПС в Одеській області ().

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним і скасування рішення - до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі № 826/6783/17.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням ДПС в Одеській області 13.11.2019 року прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким за період з 21.01.2016 до 08.01.2019 до позивача застосовано штраф у розмірі 183 526,38. та нараховано пеню у розмірі 120 563,43грн.

Вказане рішення погоджено з заступником начальника Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці Бондар В.І. (а.с.58).

В порядку адміністративного оскарження зазначене рішення залишено без змін.

Вважаючи рішення щодо застосування штрафних санкцій та пені протиправним, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив та зазначив, що суд вважає безпідставними та необґрунтованими доводи ДП «Центр державного земельного кадастру» щодо порушення відповідачем порядку прийняття оскаржуваного рішення.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 13.11.2019 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску є таким, що прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі і Податковим кодексом України та Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449. Обставини, на які посилається позивач, не можуть вважатися підставами для його скасування.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08 липня 2010 року (далі - Закон №2464-VI).

Згідно з ч. 2 статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону №2464-VI під недоїмкою розуміється сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно ч.2 статті 9 Закону №2464-VI обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок (частина третя статті 9 Закону №2464-VI).

Поряд з цим, положеннями частини другої статті 25 Закону №2464-VI визначено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату (частина четверта статті 25 Закону № 2464-VI).

Вказані положення Закону кореспондуються також із положеннями Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Мінфіну № 449 від 20 квітня 2015 року та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за № 508/26953 (далі - Інструкція).

У пункті 3 розділу VI Інструкції зазначено, що у разі виявлення фіскальним органом своєчасно не нарахованих та/або несплачених платником сум єдиного внеску такий фіскальний орган обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена фіскальними органами у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках:

якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами;

якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається) одночасно з актом документальної перевірки платника єдиного внеску.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):

платникам, зазначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом п`яти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій);

платникам, зазначеним у підпунктах 3 та 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом п`ятнадцяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Пунктом 4 вказаного розділу Інструкції визначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Відповідно до вимог пункту 1 розділу VI Інструкції до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Пунктом 2 розділу VI Інструкції визначено, що у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції. Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

З аналізу наведених вище положень слідує, що у разі наявності у платника недоїмки зі сплати єдиного внеску фіскальний орган на підставі даних звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу формує та надсилає (вручає) платнику вимогу про сплату боргу (недоїмки) на суму такої недоїмки.

Отже, передумовою нарахування штрафів та пені є надсилання вимоги про сплату недоїмки.

Верховний Суд у постанові від 24.04.2020 року у справі № 826/18531/16 зазначив, що під час розгляду справи щодо оскарження рішення контролюючого органу про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, суду важливо встановити всі фактичні обставини по справі, а саме наявність суми недоїмки, строк її виникнення, складові та розрахунок, наявність вимог про сплату недоїмки, розрахунок пені та штрафних санкцій.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами частин першої-третьої статті 90 вказаного Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що, як вірно наголосив апелянт, у матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надано доказів того, що контролюючий орган звертався до Центру ДЗК із вимогою про стягнення недоїмки, до звернення із вимогою про стягнення зазначених штрафу і пені.

Колегія суддів зазначає, що обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок (частина третя статті 9 Закону №2464-VI).

Згідно п. 61.1. ст. 61 Податкового кодексу України, податковий контроль -система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує Формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно із ст. 62 ПК України, податковий контроль здійснюється, виключно шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.

В даному випадку обчислення контролюючим органом пені/штрафу можливе лише за результатами податкового контролю у вигляді перевірок з дотриманням відповідної процедури, передбаченої ПК України.

Проте, жодних доказів, які б свідчили про те, що оскаржуване рішення приймалось за результатами перевірки, матеріали справи не містять.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, з урахуванням вищенаведеного, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності прийняття оскаржуваних рішень.

Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на встановлену вище наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 13.11.2019 № , яким до позивача застосовано штраф у розмірі 183 526,38 грн та нараховано пеню у розмірі 120 563,43 грн.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним і скасування рішення.

Так, відповідно до частини шостої статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною третьою статті 132 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частиною сьомою статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір згідно з платіжним дорученням № 335 від 16.01.2020 року у розмірі 4561,35 грн. та за подання апеляційної скарги згідно з платіжним дорученням № 2351 від 14.04.2021 року у розмірі 6842,02 грн.

А тому, з огляду на задоволення позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області у загальному розмірі 11403,37 грн.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним і скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 13.11.2019 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби () на користь Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (), витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в загальній сумі 11 403 (одинадцять тисяч чотириста три) грн. 37 коп.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна