Справа № 160/22975/23
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 вересня 2023 року Справа 160/22975/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Юрков Едуард Олегович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення заборгованості з виплати пенсії та стягнення моральної шкоди, -

УСТАНОВИВ:

08 вересня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з вимогами:

- ВИЗНАТИ відмову ВІДПОВІДАЧІВ: ПФУ та ГУ ПФУ в Дніпропет. обл. перахувати та виплатити мені пенсію за віком у порядку ст. ст. 7,12,19, 22, 56, 64, 65, 66 ЗАКОН УКРАЇНИ «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-ХП та ст. ст. 24, 26, 41, 46 ЗАКОНУ УКРАЇНИ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058- IV ПРОТИПРАВНОЮ;

- ЗОБОВ`ЯЗАТИ ГУ ПФУ в Дніпропет. обл. нарахувати та виплатити мені заборгованість з виплатою мені пенсії з 28.06.2015 р. у сумі 585085,11 грн. та уподальшому нараховувати пенсію з урахуванням мого пенсійного стажу 35 років 28 днів;

- СТЯГНУТИ з ГУ ПФУ в Дніпропет. обл. заборгованість з виплатою мені пенсії з 28.06.2015 р. у сумі 585085,11 грн.;

- СТЯГНУТИ відшкодування за моральну шкоду з ПФУ у сумі: 4000,00 грн., а з ГУ ПФУ в Дніпропет. обл. у сумі: 6000,00 грн.;

- ПОНОВИТИ строк звернення до суду згідно ч. 2 ст. 46 ЗАКОНУ УКРАЇНИ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ.;

- ЗВІЛЬНИТИ мене від сплати судового збору згідно ст. 141 ЦПК УКРАЇНИ від 03.10.2017 № 2147-УІІІ від 03.10.2017 р., п. 1 ч. 1 ст. 8 ЗАКОНУ УКРАЇНИ «Про судовий збір» від 08.07.2011 р.№3674-УІ.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що дана позовна заява подана з порушенням вимог закону.

Згідно частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684,00 гривень (стаття 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік).

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору складає: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору складає: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, позивач, звертаючись до суду з двома немайновими вимогами та трьома майновими вимогами на загальну суму 595085,11 повинен сплатити судовий збір в розмірі 2147,20 грн. за не майнові вимоги та 5950,86 грн. за майнові вимоги, разом 8098,06 грн.

До позовної заяви позивачем не надано доказ сплатити судового збору із заявлених ним позовних вимог.

Однак, у позові позивачем наведено клопотання щодо звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якого зазначає, що надає копію відомості з ДРФО № 33601 від 15.04.2021 р., де вказано, що отримав благодійну допомогу у рік подання адміністративного позову у 2021 р. у ІІІ кварталі - 1443,09 грн., у ІV кварталі - 1428,57 грн., за ці суми благодійна організація «ХЕСЕД-ХАНА» сплатила податок, тому для нього ці суми не входять до суми з якої нараховується судовий збір, також посилається на постанову Верховного Суду від 27.09.2022, якою позивача звільнено від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27.06.2022 у справі №160/19572/21.

Вирішуючи означене клопотання суд зазначає таке.

Так, відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Умови, за яких суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору або відстрочити його сплату та перелік суб`єктів, до яких таке звільнення (відстрочення) застосовується, обумовлені статтею 8 Закону України Про судовий збір.

Статтею 8 Закону України Про судовий збір встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема: предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо (частина 5 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи вищевикладене, якщо майновий стан особи не дає можливості оплатити судові витрати, суд на свій розсуд за клопотанням особи може прийняти одне з таких рішень: зменшити розмір належних до оплати судових витрат; звільнити особу від оплати судових витрат повністю або частково; відстрочити оплату судових витрат на визначений строк; розстрочити оплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, суд зазначає, що частиною першою та другою статті 8 Закону України Про судовий збір чітко визначено, як одну з умов звільнення від сплати судового збору, зокрема, доведення заявником обставин, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Отже, звільнення від сплати судового збору можливе ухвалою суду за окремо поданим до позовної заяви клопотанням позивача, який разом з клопотанням також повинен надати докази на підтвердження свого майнового стану.

На підтвердження свого майнового стану позивачем надано довідку Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №778713 за 2022 рік.

При цьому, надана позивачем довідка не є достатнім доказом, на підтвердження майнового стану, за якого неможливо сплатити судовий збір, оскільки вона не містить відомостей про майновий стан заявника, який може мати інші джерела доходу (вклади, нерухоме та рухоме майно, грошові допомоги та компенсації, тощо). Доказів, що вказана виплата є єдиним доходом, а також інших доказів щодо тяжкого матеріального стану, заявником не надано.

Отже, позивачем до позовної заяви не долучено відповідне клопотання з доказами відсутності у позивача інших доходів, окрім пенсії, з яких може бути сплачений судовий збір (зокрема, довідка органу державної податкової служби про отриманий річний дохід за 2022 рік, оскільки з даним позовом звернувся у 2023 році).

Таким чином, позивачу слід сплатити та надати до суду доказ сплатити судового збору із заявлених ним вимог у розмірі 8098,06 грн., сплаченого на реквізити: одержувач - ГУК у Дн-кiй обл/Чечел.р/ 22030101, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), код отримувача за , розрахунковий рахунок UA4004632, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, або відповідне клопотання про звільнення від сплати судового збору з наданням доказів на підтвердження важкого майнового стану, що унеможливлює сплату судового збору.

Також, відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 21.02.2020 року у справі №340/1019/19.

Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Як уже зазначалось позивач просить визнати відмову Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перахувати та виплатити пенсію за віком у порядку ст. ст. 7,12,19, 22, 56, 64, 65, 66 ЗАКОН УКРАЇНИ «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХП та ст. ст. 24, 26, 41, 46 ЗАКОНУ УКРАЇНИ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV протиправною та зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити заборгованість з виплати пенсії з 28.06.2015 р. у сумі 585085,11 грн.

Також у позові позивач вказує на те, що 18.10.2021 вже звертався до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з вимогою визнати відмову Пенсійного фонду України та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком у порядку ст. ст. 7, 12, 19, 22, 56, 64, 65, 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ та ст. ст. 24, 26, 41, 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV протиправною, однак ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 позовну заяву повернуто, означену ухвалу залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.06.2022.

Проте повторно з цією ж вимогою звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду лише 08.09.2023, отже з пропуском строку звернення до суду, обґрунтувань причин пропуску не надає.

Відповідно до частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно частини 1 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Окрім цього, за приписами частини першої-другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, згідно з пунктом 8, 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначається: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; у справах щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень у позовній заяві зазначається обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Відповідно до пункту 4, 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначається: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить: визнати відмову Пенсійного фонду України та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком у порядку ст. ст. 7, 12, 19, 22, 56, 64, 65, 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ та ст. ст. 24, 26, 41, 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV протиправною.

Однак, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено одну й ту ж саму вимогу до Пенсійного фонду України та до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Отже таке формулювання способу захисту порушених прав, свобод чи інтересів не відповідає вимогам частини першої статті 5 та пунктами 4, 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином позивачу необхідно надати до суду уточнений позов в якому викласти зміст позовних вимог відповідно до вимог частини першої статті 5 та п. 4, 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, де в прохальній частині позову також має бути відображено вимоги щодо кожного з відповідачів та які саме протиправні дії або рішення суб`єкта владних повноважень були ним вчинені (прийняті) та підлягають оскарженню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160-161, 171, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення заборгованості з виплати пенсії та стягнення моральної шкоди - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду:

- доказ сплатити судового збору із заявлених ним вимог у розмірі 8098,06 грн., сплаченого на реквізити: одержувач - ГУК у Дн-кiй обл/Чечел.р/ 22030101, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), код отримувача за , розрахунковий рахунок UA4004632, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, або відповідне клопотання про звільнення від сплати судового збору з наданням доказів на підтвердження важкого майнового стану, що унеможливлює сплату судового збору;

- заяви про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою та докази поважності причин його пропуску;

- уточненого позову для суду та сторін в якому викласти зміст позовних вимог відповідно до вимог частини першої статті 5 та п. 4, 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, де в прохальній частині позову також має бути відображено які саме протиправні дії (бездіяльність) або рішення суб`єкта владних повноважень були ним вчинені (прийняті) у відношенні позивача та підлягають оскарженню.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 2, частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної заяви з руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Е.О. Юрков