Справа № 560/7446/23
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7446/23
РІШЕННЯ

іменем України

12 вересня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неповного нарахування та не виплати повної додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» військовослужбовцю ОСОБА_1 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 видати наказ яким перерахувати та виплатити позивачу з з 15.03.2022 року по 31.01.2023 року додаткову винагороду згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 100000 гривень пропорційною в розрахунку на місяць військовослужбовцю ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у спірний період виконував бойові завдання на території Куп`янського району Харківської області, проте отримував додаткової винагороди тільки 30000 гривень на місяць, а не 100000 гривень, що передбачено постановою №168 КМУ від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Просить задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.05.2023 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та витребувано у військової частини НОМЕР_1 : 1) довідки (інформацію) про безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні заходів з національної безпеки й оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період з 15.03.2022 по 31.01.2023 військовослужбовця ОСОБА_1 ; 2) помісячну довідку (інформацію) про отриману ОСОБА_1 додаткову винагороду згідно з постановою №168 в період з 15.03.2022 по 31.01.2023.

Представник відповідача подав до суду відзив, у якому проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що з 17 березня 2022 року по 07.12.2022 року підрозділ, в якому проходить службу позивач розміщувався в районі населеного пункту Яготин Київської області. За вказаний період солдат позивач та його підрозділ не брав безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів. У військовій частині НОМЕР_1 відсутні бойові накази (розпорядження), записи в журналах бойових дій, рапорти командирів підрозділів про безпосередню участь солдата ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення таких заходів.

За січень 2023 року позивачу не було виплачена підвищеної додаткової винагороди, а виплачена в розмірі 30 000 гривень у зв`язку з тим, що відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України «Про визначення районів введення воєнних (бойових) дій» №26 від 02.02.2023 року районами воєнних (бойових) дій з 01 по 31 січня 2023 року в Харківській області є:

Куп`янський район: Дворічанська селищна територіальна громада, Петропавлівська сільська територіальна громада.

Підрозділ, в якому проходить службу солдат ОСОБА_1 так і він сам, не перебував протягом січня 2023 року в районах, які відносяться до районів ведення воєнних (бойових) дій (Військова частина НОМЕР_1 не має можливості вказати район розташування підрозділу оскільки на даний час підрозділ перебуває на тих же позиціях).

Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Позивач є військовослужбовцем та проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №25 від 15.03.2022 року позивача призначено на посаду старшого стрільця 3 піхотного відділення 1 піхотного взводу 2 піхотного роти 2 піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

16 березня 2022 року позивач вибув в район за призначенням для виконання бойового завдання, а 17 березня 2022 року прибув в район за призначенням з метою виконання бойового завдання (накази командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №26 від 16.03.2022 та №27 17.03.2022).

У період з 17 березня 2022 року по 07 грудня 2022 року позивачу виплачувалась додаткова винагорода передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 в розмірі 30 000 гривень, що підтверджується наказами командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності)за наступні періоди:

- №91 від 30.03.2022 року за березень 2022 року;

- №162 від 10.05.2022 року за квітень 2022 року;

- №217 від 01.06.2022 року за травень 2022 року;

- №347 від 05.07.2022 року за червень 2022 року;

- №542 від 05.08.2022 року за липень 2022 року;

- №748 від 04.09.2022 року за серпень 2022 року;

- №942 від 04.10.202 року за вересень 2022 року;

- №1194 від 03.11.2022 року за жовтень 2022 року;

- №1410 від 03.12.2022 року за листопад 2022 року;

та платіжними відомостями які додаються до даного відзиву.

07 грудня 2022 року старший позивач разом зі своїм підрозділом прибув для подальшого виконання завдань в район за призначенням військової частини НОМЕР_1 , в оперативне підпорядкування оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з метою виконання бойового завдання за призначенням на території Харківської області (накази командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №296 від 05.12.2022, №298 від 07.12.2022)

За період з 07 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року позивачу була виплачена підвищена додаткова винагорода в розмірі 70 000 гривень пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, що підтверджуєься бойовими розпорядженнями та журналом бойових дій. Ця виплата була здійснена наказами командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №10 від 03.01.2023 року та №28 від 05.01.2023 року та підтверджується платіжною відомістю.

За січень 2023 року позивачу не було виплачена підвищеної додаткової винагороди, а виплачена в розмірі 30 000 гривень у зв`язку з тим, що підрозділ, в якому проходить службу позивач і він сам, не перебував протягом січня 2023 року в районах, які відносяться до районів введення воєнних (бойових) дій.

Позивач, вважаючи таку бездіяльність відповідача щодо виплати підвищеної додаткової винагороди у вказаний період протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина четверта статті 9 цього Закону).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, та № 254/2023 від 01.05.2023 строк дії воєнного стану продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Вказана Постанова №168 у спірному періоді мала декілька редакцій, щодо предмету спору, зокрема, Постановою КМУ від 20 січня 2023 р. № 43 , у пункті 1, у першому реченні абзацу першого: після слів перебуваючи безпосередньо в районах доповнити словами їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.

Зі змісту Постанови №168 (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) суд вбачає, що у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, вони набувають права на отримання збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил отримують додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 гривень.

Отже сам факт виконання позивачем у спірному періоді обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов визначених Постановою №168, не покладає на відповідача обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн.

Порядок і умови виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Міністром оборони України в Окремому дорученні від 23.06.2022 №912/з/29, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022.

Абзацами 3, 4 пункту 3 Окремого доручення передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів - здійснювати на підставі таких документів:

- бойовий наказ (розпорядження);

- журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець. Згідно з пунктом 4 Окремого доручення у підставах видання таких довідок (додаток №1 або додаток №2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення. Відповідно до пункту 5 Окремого доручення виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. або 30000 грн. здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини. В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 грн. за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №3 до цього доручення).

Отже, підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою №168, є відповідні накази командирів (начальників), тоді як документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі бойових наказів і розпоряджень, журналів бойових дій, рапортів командирів підрозділів та довідок командирів військових частин за формою, затвердженою додатком №1 Окремого доручення.

З матеріалів справи суд вбачає, що в період з 17 березня 2022 року по 07 грудня 2022 року позивачу виплачувалась додаткова винагорода передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 в розмірі 30 000 гривень, що підтверджується наказами командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності).

Разом з тим, представник відповідача зазначає, що в період з 17 березня 2022 року по 07.12.2022 року підрозділ в якому проходить службу позивач розміщувався в районі населеного пункту Яготин Київської області. За вказаний період позивач та його підрозділ не брав безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів.

Суд встановив, що відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №10 від 03.01.2023 року та №28 від 05.01.2023 року була виплачена підвищена додаткова винагорода в розмірі 70 000 гривень пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, що підтверджено бойовими розпорядженнями та журналом бойових дій.

Згідно розрахунково-платіжної відомості, за січень 2023 року позивачу виплачена додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень у зв`язку з тим, що підрозділ, в якому проходить службу позивач і він сам, не перебував протягом січня 2023 року в районах, які відносяться до районів введення воєнних (бойових) дій.

Суд звертає увагу, що під терміном "безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів" слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави в районі ведення воєнних (бойових) дій; виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах бойових дій з виявлення повітряних цілей та ін.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять будь-якого документального підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій в період з 15.03.2022 по 07.12.2022, та з 01.01.2023 по 31.01.2023.

Отже, виходячи з вищезазначених норм законодавства, при прийнятті рішення про виплату додаткової винагороди, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 позивачу, військова частина НОМЕР_1 діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судові витрати відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 )

Головуючий суддя В.К. Блонський