Справа № 260/374/23
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 вересня 2023 року м. Ужгород№ 260/374/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.,

з участю секретаря судового засідання Рошко Л.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 не з`явився;

за участі представника позивача Андрейчука Олександра Михайловича;

відповідач: Головне управління ДПС у Закарпатській області представник Василиндра Валентин Романович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та рішення, -

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2023 року до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом звернулася ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, Ужгород, вул. Волошина,52, код ЄДРПОУ ВП 44106694), в якому просить суд: "1. Відкрити провадження у даній справі; 2. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.06.2021 р. № 0-0704 Головного управління Державної податкової служби в Закарпатській області; 3. Скасувати Рішення в.о. начальника Головного управління ДПС у Закарпатській області І.Матьоли № 117/13-08 від 15.12.2022р. про опис майна в податкову заставу; 4. Стягнути з відповідача судові витрати по даній справі.".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року дану позовну заяву було залишено без руху

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року було прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 березня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 (пункт 2 позовної заяви) до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення було залишено без розгляду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року було внесено виправлення в ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 березня 2023 року.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 березня 2023 року у справі № 260/374/23.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2023 року у адміністративній справі № 260/374/23 ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 березня 2023 року про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог у справі № 260/374/23 скасовано, та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 липня 2023 року поновлено провадження у справі.

Позовну заяву на підставі ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року після відкриття залишено без руху на підставі статті 171 частини 13 КАС України.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року було продовжено розгляд даної справи.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 04 червня 2021 року № 0-0704 на підставі статті 54 пункту 54.3 підпункту 54.3.3 та статті 266 пункту 266.7 підпункту 266.7.2 Податкового кодексу України, позивача зобов`язано сплатити податок на нежитлову нерухомість, відмінну від земельної ділянки, в сумі 131025,47 грн. Позивач вказує, що податковим органом не враховано, що об`єкти нерухомості, зокрема нежитлові приміщення - будівлі хлібзаводу, виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємства, не є об`єктами оподаткування у розумінні приписів статті 266 Податкового кодексу України. Посилаючись на приписи статті 266 пункту 266.2 підпункту 266.2.2 підпункту "є" Податкового кодексу України, зазначає, що контролюючим органом помилково віднесено належну йому частину нежитлової будівлі до категорії об`єктів оподаткування, що не мають пільг із сплати податку. Вважає, що належна позивачу частина нежитлових приміщень, а саме нежитлової будівлі виробничого будинку (хлібзаводу), як будівля промисловості не є об`єктом оподаткування в силу імперативних приписів закону і податок на нерухоме майно на неї не повинен нараховуватись, а відтак, оскаржувані рішення відповідача є протиправними.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує проти заявлених позовних вимог. Зазначає, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон, було встановлено, що у власності позивача перебуває нежитлова будівля хлібзаводу, загальною площею 2017,6 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2 та будівля трансформаторної загальною площею 56,3 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Контролюючим органом було проаналізовано діяльність позивача та функціональне призначення будівель. Відповідно до статті 266 пункту 266.1 підпункту 266.1.1 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі його частка (стаття 266 пункт 266.2 підпункт 266.2.2 Податкового кодексу України). Оскільки позивачем не надано жодних доказів щодо здійснення виробничої діяльності в даних приміщеннях, тому, об`єкт нерухомості, який на праві власності належить позивачу, навіть за наявності у нього статусу фізичної особи-підприємця, не підпадає під дію статті 266 пункту 266.2 підпункту 266.2.2 підпункту "є" Податкового кодексу України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог з підстав наведених у відзиві.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон, було встановлено, що у власності позивача перебуває нежитлова будівля хлібзаводу, загальною площею 2017,6 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2 та будівля трансформаторної загальною площею 56,3 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.а.с. 26, 27).

Судом встановлено, що податковим повідомленням-рішенням від 04 червня 2021 року № 0-0704 на підставі статті 54 пункту 54.3 підпункту 54.3.3 та статті 266 пункту 266.7 підпункту 266.7.2 Податкового кодексу України, позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем "Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачене фізичними особами , які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості" в сумі 131025,47 грн (а.с. 12).

Судом також встановлено, що прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення, яке оскаржує позивач, стосується лише нежитлової будівлі хлібзаводу, загальною площею 2017,6 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначене податкове зобов`язання визначене відповідачем за наступні періоди володіння: січень, лютий 2020 року та квітень-грудень 2020 року, тобто за 11 місяців 2020 року (а.с 137).

Не погоджуючись з таким податковим повідомленням-рішенням, 20 вересня 2021 року на адресу ГУ ДПС України у Закарпатській області позивачем подано заяву в порядку пункту 266.7.3. Податкового кодексу України про проведення звірки даних щодо належного їй об`єкту оподаткування, розміру ставки податку, нарахованої суми податку та звільнення її від сплати даного податку на нежитлову нерухомість, відмінну від земельної ділянки (а.с.а.с. 13-16).

Листом Головне управління ДПС України у Закарпатській області від 27 вересня 2021 року № 12295/Адв./6/07-16/24-02-09 зазначило, що у відповідності до Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено відсутність правових підстав для розгляду заяви. Підставою для відмови у розгляді заяви стала відсутність в додатку до заяви, підписаної адвокатом, свідоцтва про право на зайняття адвокатської діяльності (а.с.а.с. 17,18).

В подальшому, саме у зв`язку з податковим зобов`язанням, що було визначене податковим повідомленням-рішенням від 04 червня 2021 року № 0-0704 та, у зв`язку із цим, несплатою податкового боргу, який виник на підставі прийнятого відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, Головним управлінням ДПС у Закарпатській області було прийняте рішення про опис майна позивача в податкову заставу № 117/13-08 від 15 грудня 2022 року (а.с. 20).

Не погоджуючись із вказаними податковим повідомленням-рішенням та рішення про опис майна в заставу, та вважаючи, що у позивача відсутній обов`язок щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статті 19 частиною 2 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У свою чергу, статтею 67 Конституції України встановлено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України (далі по тексту ПК України).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

Статтею 266 ПК України врегулюванні питання податку на нерухоме майно, відмінні від земельної ділянки.

Судом встановлено, що податковим повідомленням-рішенням від 04 червня 2021 року № 0-0704 на підставі статті 54 пункту 54.3 підпункту 54.3.3 та статті 266 пункту 266.7 підпункту 266.7.2 Податкового кодексу України, позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем "Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості" в сумі 131025,47 грн (а.с. 12).

Відповідно до статті 266 пункту 266.1 підпункту 266.1.1 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (стаття 266 пункт 266.2 підпункту 266.2.1 ПК України).

Згідно із статтею 266 пунктом 266.2 підпунктом 266.2.2 абзацом "є" ПК України, на час виникнення спірних правовідносин, не є об`єктом оподаткування: будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

Рішенням XXVI сесії VII скликання Великоберезнянської селищної ради від 26 червня 2019 р. № 592 Про затвердження рішення "Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2020 рік", селищна рада вирішила встановити на території Великоберезнянської селищної ради ставки податку на нерухоме майно на 2020 рік (а.с. 37).

Згідно Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 за кодом 125 "Будівлі промислові та склади", передбачено, що даний клас включає в себе "Будівлі підприємств харчової промисловості" (код 1251.5).

Відповідно до частини першої цього ж класифікатора, будівлі класифікуються за їх функціональним призначенням. Оскільки будівля хлібозаводу є будівлею для виробництва хліба, відповідно вона є будівлею харчової промисловості, яка входить до класу за кодом 125 "Будівлі промислові та склади".

Згідно Додатку 1 до рішення про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, ставка податку за 1 кв.м. площі нерухомості - будівлі хлібозаводу, яка належить позивачу, становить - 1,5% розміру мінімальної заробітної плати (а.с.а.с. 38-40).

Суд погоджується із позивачем з приводу того, що сума податку визначена податковим повідомленням рішенням № 0-0704 підлягає перерахунку з огляду на наступне.

Як слідує з матеріалів справи, зокрема Акту обстеження будівлі бувшого хлібозаводу №91 від 26 грудня 2019 року, будівля хлібозаводу знаходиться в аварійному стані, не придатна до експлуатації та являється небезпечною для оточуючих. Для подальшої експлуатації необхідна повні заміна даху та перекриття, а також капітальний ремонт цілої будівлі або демонтаж 1/2 частини будівлі (а.с.а.с. 29, 30).

У відповідності до технічного паспорту на виробничу будівлю (а.с.а.с. 31-35) площа, яка є придатною до експлуатації становить 521,4 кв.м.

Згідно із статтею 266. пунктом 266.3 підпунктом 266.3.1 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до статті 266 пункту 266.5 підпункту 266.5.1 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Отже, у зв`язку з тим, що площа вказаного вище об`єкта хлібозаводу, у повному розмірі не придатна до експлуатації, відповідно сума податку повинна бути перерахована відповідачем.

Відповідно до статті 19-1 Податкового кодексу України, визначення суми податкових зобов`язань належить до функцій контролюючого органу, тому відповідно оскаржене податкове повідомлення рішення підлягає скасуванню повністю.

Суд зауважує, що вказані спірні обставини вже були предметом дослідження Восьмим апеляційним адміністративним судом та зазначено у постанові від 17 травня 2022 року у справі №260/3915/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (а.с.а.с. 41-48).

Необхідно вказати, що зазначена вище адміністративна справа за аналогічних обставин, з різницею лише в податковому періоді, №260/3915/20 була розглянута Закарпатським окружним адміністративним суду (головуючий також Суддя Гаврилко С.Є.), який задоволенні позову відмовив, однак апеляційною інстанцією рішення про задоволення позову було скасоване та позову задоволено.

Згідно із статтею78 частиною 4 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

А відтак на підставі наведеного податкове повідомлення - рішення відповідача від 04 червня 2021 року № 0-0704 необхідно скасувати.

Разом з тим, у зв`язку з несплатою податкового боргу, який виник на підставі прийнятого відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення Головним управлінням ДПС у Закарпатській області було прийняте рішення про опис майна позивача в податкову заставу № 117/13-08 від 15 грудня 2022 року (а.с. 20).

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.155 Податкового кодексу України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

Положеннями статті 88 пункту 88.1 Податкового кодексу України визначено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Як передбачено положеннями статтею 89 пунктом 89.1 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Таким чином, умовою для прийняття керівником контролюючого органу рішення про опис майна платника податків у податкову заставу є наявність у такого платника податків податкового боргу.

Відтак, виходячи з того, що оскаржуване рішення про опис майна у податкову заставу винесене на підставі скасованого судом податкового повідомлення-рішення, з урахуванням похідного характеру такого рішення, останнє також підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши оскаржені позивачем рішення відповідача, суд вважає, що такі не відповідають критеріям, визначеним статтею 2 частиною 2 КАС України, а представлені позивачем докази у своїй сукупності дають підстави вважати, що податкове повідомлення - рішення відповідача від 04 червня 2021 року № 0-0704 та рішення про опис майна в податкову заставу № 117/13-08 від 15 грудня 2022 року підлягають скасуванню.

За правилами встановленими статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до статті 77 частини 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при прийнятті оскаржуваних рішень не діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, Ужгород, вул. Волошина, 52, код ЄДРПОУ ВП 44106694) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та рішення задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Закарпатській області від 04 червня 2021 року № 0-0704.

Скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби в Закарпатській області № 117/13-08 від 15 грудня 2022 року про опис майна в податкову заставу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 12 вересня 2023 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 14 вересня 2023 року.

СуддяС.Є. Гаврилко