Справа № 300/2154/23
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" вересня 2023 р. справа № 300/2154/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кириленко Андрій Володимирович, до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання до вчинення дій щодо нарахування і виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 гривень за січень 2023 року, -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також позивач, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ), в інтересах якого діє адвокат Кириленко Андрій Володимирович (надалі по тексту також представник позивача, адвокат), звернувся в суд з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (надалі по тексту також відповідач, ВЧ НОМЕР_1 , військова частина), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дій воєнного стану" від 28.02.2022 за №168 (надалі по тексту також Постанова №168) у розмірі до 100 000,00 гривень за січень 2023 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів;
- зобов`язати військову частину нарахувати та виплати додаткової винагороди відповідно до пункту 1 Постанови №168 у розмірі до 100 000,00 гривень за січень 2023 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів;
Підставою звернення ОСОБА_1 із вказаним позовом є протиправне, на переконання позивача, не нарахування та не виплата додаткової винагороди, установленої Постановою №168, в розмірі 100 000,00 гривень за січень 2023 року.
Мотивуючи позовну заяву ОСОБА_2 вказує, що як старший сержант є військовослужбовцем Збройних сил України за контрактом та проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира відділення технічного обслуговування бронетанкової техніки взводу технічного забезпечення танкового батальйону.
Починаючи з 24.02.2022 року по дату звернення до суду позивач приймає безпосередню участь у бойових діях на території Донецької, Херсонської та Запорізької областей.
Починаючи із 24.02.2022 позивач отримував додаткову грошову допомогу із розрахунку до 100 000,00 гривень за місяць як за участь у бойових діях. Проте, за січень 2023 року позивач отримував заробітну плату та 30 000,00 гривень одноразової грошової допомоги, при цьому, додаткова грошова допомога із розрахунку до 100 000,00 гривень за місяць як за участь у бойових діях, ОСОБА_3 сплачена не була.
Позивач, через свого представника, ініціював питання з`ясування причин не виплати спірної допомоги. Відповідач листом від 20.03.2023 на адвокатський запит надано відповідь із якої слідує, що позивач не перебував в січні 2023 року в районі безпосереднього ведення бойових дій, межі яких визначені наказом Головнокомандувача Збройних сил України від 02.02.2023 за №26, у зв`язку із чим мало місце виплата виключно винагороди в сумі 30 000,00 гривень.
Одночасно Військовою частиною надано довідку №3067 від 20.03.2023 про участь позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України у період із 24.02.2022 по 17.03.2023, необхідних для забезпечення оборони України на території Донецької, Херсонської та Запорізької областей.
Таким чином, як вважає ОСОБА_2 , відповідач фактично підтвердив участь позивача у бойових діях, у тому числі, і за січень 2023 року.
Як вважає ОСОБА_1 , сам факт відсутності рапорту безпосереднього командира підрозділу, в якому військовослужбовець проходить службу, на додаткову грошову винагороду у розмірі до 100 000,00 гривень за участь у бойових діях, по-перше, не свідчить про відсутність безпосередньої участі позивача у бойових діях, по-друге, не може бути підставою для невиплати останньому підвищеної додаткової грошової винагороди.
Позивач наполягає на тому, що видана ВЧ НОМЕР_1 довідка №3067 від 20.03.2023 засвідчує наявність необхідних обставин, визначених пунктами 1 і 3 Постанови №168, для виплати військовослужбовцям Збройних сил України спірної додаткової винагороди:
- існування періоду дії воєнного стану;
- безпосередня участь позивача у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;
- перебування позивача безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
В свою чергу, не видача наказу командиром військової частини, за сукупності обставин, засвідчених довідкою №3067 від 20.03.2023, не може позбавити позивача на нарахування і виплату додаткової винагороди відповідно до пункту 1 Постанови №168 у розмірі до 100 000,00 гривень за січень 2023 року.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 відкрито провадження в адміністративній справі. Цією ж ухвалою суд витребував у відповідача необхідні пояснення та письмові докази на засвідчення відповідних обставин і спростування доводів позивача.
Відповідач 01.06.2023 скористався правом на подання відзиву на позов №1741 від 23.05.2023 (а.с.33-35, 37-65). Відповідач не погоджується з доводами позивача, викладеними у позовній заяві, та вказує на їх безпідставність і необґрунтованість з огляду на наступні обставини.
Посилання позивача на довідку Військової частини НОМЕР_1 №3067 від 20.03.2023 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що начебто вона підтверджує факт перебування безпосередньо в районах та є підставою для нарахування і виплати збільшеного розміру додаткової винагороди до 100 000,00 гривень, є повністю хибним та суперечить положенням Постанови №168 та прийнятим на її виконання нормативно-правовим актам.
Зазначена довідка, відповідно до викладених в ній відомостей, є підставою для на надання особі статусу учасника бойових дій, а не виплати додаткової винагороди у певному розмірі.
Відповідач доводить перед судом, що правова природа інституту учасника бойових дій, підстави, умови і порядок надання такого статусу та правова природа інституту додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, підстави, умови, порядок її нарахування і виплати є абсолютно різними та не допускають аналогії в застосуванні, тлумаченні.
Відповідно до пункту 1 Постанови №168 виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Пункту 2-1 Постановою №168 встановлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Зазначений пункт введений в дію постановою Кабінету Міністрів України №793 від 07.07.2022, якою визначено, що вона застосовується з 24 лютого 2022 року.
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, Міністром оборони України видано окреме доручення №912/з/29 від 23.06.2022 (надалі по тексту також - Окреме доручення №912/з/29).
З аналізу положень коментованого Окремого доручення №912/з/29 чітко прослідковується наявність необхідних умов для виплати додаткової винагороди в розмірах 100 000,00 гривень пропорційно часу участі у таких діях або заходах, зокрема серед іншого, - безпосередня участь та перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
За аргументами відповідача за оспорюваний період позивач безпосередньої участі у бойових діях/здійсненні відповідних заходів не брав та не перебував безпосередньо у районах в період здійснення зазначених заходів. Окрім того, ОСОБА_1 займає посаду командира відділення технічного обслуговування та за своєю природою виконує функції в тилових пунктах управління, які не перебувають в районах, визначених наказом Головнокомандувача Збройних сил України від 02.02.2023 за №26 "Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій".
На підставі вказаного представник військової частини просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши адміністративний позов, відзив на позовну заяв, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
Старший сержант ОСОБА_1 з 26.02.2021 перебуває на посаді командира відділення технічного обслуговування бронетанкової техніки взводу технічного забезпечення окремої гірсько-штурмової бригади Військової частини НОМЕР_1 із місцем дислокації АДРЕСА_1 (а.с.62-63).
Військова частина НОМЕР_1 у відношенні до ОСОБА_1 видала "Довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України" за №3067 від 20.03.2023 (надалі по тексту також Довідка №3067 від 20.03.2023, Довідка №3067), за змістом якої позивач з 24.02.2022 по 17.03.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на території Запорізької, Херсонської і Донецької областей. В довідці, серед іншого, зазначено, що остання є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій (а.с.22).
В силу вимог пункту 8 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 (надалі по тексту також Порядок №260), грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.
Грошове забезпечення виплачується:
- щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий;
- одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).
Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).
Грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.
Як слідує із Витягу з картки особового рахунку військовослужбовця ( ОСОБА_1 ) №2258 за 2023 рік, за грудень 2022 року додаткова винагорода позивачу нарахована в розмірах 30 000,00 гривень та 70 000,00 гривень, в свою чергу з січня 2023 року (за січень-лютий) така винагорода нарахована лише в розмірі 30 000,00 гривень (а.с.64)
Позивач, посилаючись на зміст Довідки №3067 від 20.03.2023, не погоджується із не нарахуванням та не виплатою йому додаткової винагороди в розмірі до 100 000,00 гривень. Вважаючи себе таким, що в січні 2023 року брав безпосередню участь у бойових діях та/або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), позивач звернувся в суд за захистом свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
В позовній заяві позивач стверджує, що під час виконання обов`язків військової служби, в період з 24.02.2022 по 17.03.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи на території Запорізької, Херсонської, Донецької областей, що підтверджується відповідно Довідкою №3067. А отже, як вважає позивач, у зв`язку з безпосередньої участю у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районі проведення таких заходів, ОСОБА_1 набув право на отримання додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 гривень за січень відповідно до пункту 1 Постанови №168.
Окрім того, позивач стверджує, що відповідно до вимог пункту 1 Постанови №168 для виплати спірної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних сил України у розмірі, збільшеному до 100 000,00 гривень, є такі підстави як:
- несення військової служби у період воєнного стану;
- безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;
- перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів;
- наказу командира (начальника).
Позивач окремо звертає увагу суду, що кожна з цих обставин існувала протягом спірного періоду в січні 2023 року та підтверджується належними та допустимими доказами.
В контексті саме таких аргументів і мотивів позивача суд надає оцінку спірним правовідносинам та вимогам ОСОБА_1 .
Так, розмір додаткової винагороди військовослужбовців визначено пунктом 1 Постанови №168 (в редакції станом на січень 2023 року), в якому зазначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000,00 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Слід звернути увагу, то в правовій нормі чітко встановлено обов`язковість умови виплати збільшеного розміру додаткової винагороди до 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, а саме - перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Окрім того, посилання позивача на довідку Військової частини НОМЕР_1 за №3067 від 20.03.2023 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що начебто вона підтверджує факт перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) та є підставою для нарахування та виплати збільшеного розміру додаткової винагороди до 100 000,00 гривень, є повністю хибним та суперечить положенням Постанови №168 та прийнятим на її виконання нормативно-правовим актам.
Зазначена Довідка, відповідно до викладених в ній відомостей, є підставою для на надання особі статусу учасника бойових дій, а не виплати додаткової винагороди у певному розмірі.
Тому слід врахувати, що правова природа інституту учасника бойових дій, підстави, умови і порядок надання такого статусу та правова природа інституту додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, підстави, умови, порядок її нарахування і виплати є абсолютно різними та не допускають аналогії в застосуванні, тлумаченні.
В силу приписів пункту 1 Постанови №168 виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 21 Постанови №168 встановлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Зазначений пункт введений в дію постановою Кабінету Міністрів України №793 від 07.07.2022, якою визначено, що вона застосовується з 24 лютого 2022 року.
Згідно пункту 17 розділу І Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Наказом Міністерства оборони України №98 від 01.04.2022 визначено, що коментований пункт 17 розділу І Порядку №260 - застосовується з 24 лютого 2022 року.
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, Міністром оборони України 23.06.2022 видано окреме доручення №912/з/29 (надалі по тексту також Окреме доручення №912/з/29).
Приписами пункту 1 Окремого доручення №912/з/29, серед іншого, під терміном "безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів" (надалі по тексту також бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:
- бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;
- бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;
- бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;
- бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених)противником;
- завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;
- бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;
- бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб);
- виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей;
- виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей;
- здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою;
- здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;
- виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.
Відповідно пункту 2 Окремого доручення №912/з/29 на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:
- 100 000,00 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);
- 30 000,00 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).
Тобто, аналізуючи вищезазначені положення, чітко прослідковується наявність необхідних умов для виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 гривень пропорційно часу участі у таких діях або заходах - безпосередня участь та перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Приписами пункту 3 Окремого доручення №912/з/29 встановлено, що райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.
Таким чином наказом Головнокомандувача Збройних Сил України "Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій" від 02.02.2023 за №26 для забезпечення належної організації відбиття збройної агресії Російської Федерації та визначення районів ведення воєнних було встановлено конкретний перелік районів ведення воєнних (бойових) дій в період з 01 по 31 січня 2023 року (а.с.49-50).
Як стверджує відповідач, такий наказ доведеного у встановленому порядку до Військової частини НОМЕР_1 вищим органом військового управління.
Окрім того, пунктом 3 Окремого доручення №912/з/29 визначено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі бойового наказу, журналу бойових дій або рапорту командира підрозділу про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових спеціальних завдань.
Таким чином, твердження позивача про те, що надаючи Довідку №3067 від 20.03.2023. відповідач підтвердив факт участі ОСОБА_1 у бойових діях за січень 2023 року суперечить вищезазначеним положенням та меті (довідка є підставою для надання статусу учасника бойових дій) надання такої довідки, тоді як саме рапорт безпосереднього командира підрозділу є документальним підтвердженням, засвідченням фактів безпосередньої участі у бойових діях/здійснення заходів та перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Слід мати на увазі, що пунктом 5 і 6 Окремого доручення №912/з/29 виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 гривень або 30 000,00 гривень визначено здійснювати на підставі наказів командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (надалі по тексту також військові частини) особовому складу військової частини. В цих наказах про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру 100 000,00 гривень за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження тощо (зразок наведено в додатку №3 до цього доручення).
Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Таким чином, командир підрозділу, в якому проходив службу ОСОБА_1 , керуючись вищевикладеними положеннями Постанови №168, Окремого доручення №912/з/29, отриманих від вищих органів військового управління бойових наказів (бойових розпоряджень), подав рапорт на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати його особовому складу додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 гривень або 30 000,00 гривень пропорційно часу участі у бойових діях/заходах та залежно від перебування військовослужбовців безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у визначений період (копія рапорту командира підрозділу додається до відзиву). В пункті 3 зазначеного рапорту командир підрозділу клопотав перед командиром Військової частини НОМЕР_1 виплатити військовослужбовцю, командиру відділення технічного обслуговування бронетанкової техніки взводу технічного забезпечення танкового батальйону старшому сержанту ОСОБА_1 (в списку №96) додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень (а.с.40-48).
На підставі поданого командиром підрозділу рапорту командиром Військової частини НОМЕР_1 підписано 03.02.2023 наказ за №389/кп "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за січень місяць 2023 року", відповідно до пункту 1 якого ОСОБА_1 нараховано та виплачено додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за січень 2023 року (а.с.38-39).
Водночас, слід звернути увагу, що відповідно до витягу з Журналу ведення бойових дій (а.с.65) та до бойового розпорядження командира військової частини від 07.01.2023 за №Р6/т/кп (з грифом секретності) підрозділ, в якому проходив службу ОСОБА_1 в зазначений період здійснював переміщення поза межами районів ведення бойових дій в напрямку району проведення заходів відновлення, в подальшому перебував у складі загальновійськового резерву, та в районах ведення воєнних (бойових) дій відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 за №26 не перебували, проходили відновлення, злагодження, навчання за винятком екіпажів танків, що були відряджені до інших підрозділів в райони ведення бойових дій, що відображено в пункті 1 наданого рапорту командиром підрозділу (а.с.40-42).
Як вказує відповідач, згідно витягу з журналу бойових дій підрозділи військової частини в подальшому займали смугу оборони без танкового батальйону (підрозділ, що в якому проходив службу позивач). Адже відповідно до вимог Розділу 2 Бойового статуту механізованих і танкових військ Сухопутних військ Збройних Сил України, частина II. Батальйон, рота: Батальйон (рота), який складає загальновійськовий резерв, займає вказаний район зосередження та перебуває в готовності до зайняття визначених йому оборонних позицій і вогневих рубежів та виконання завдань, які раптово виникають або для посилення (заміни) підрозділів першого ешелону у випадку втрати ними боєздатності.
Позивач не спростовує такі твердження відповідача, незважаючи на те, що відзив на позов скерований його представнику у встановленому порядку (а.с.36).
Тобто, за оспорюваний період позивач безпосередньої участі у бойових діях/здійснення заходів не брав та не перебував безпосередньо у районах в період здійснення зазначених заходів.
Окрім того, як стверджує відповідач, ОСОБА_1 займає посаду командира відділення технічного обслуговування та за своєю природою виконує функції в тилових пунктах управління, які не перебувають в районах, визначених наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 за №26 "Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій".
Попри вказане, відповідач надав в суд оригінал довідку за №1757 від 23.05.2023 за підписом ТВО командира Військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_4 , за змістом якої старший сержант ОСОБА_1 , командир відділення технічного обслуговування бронетанкової техніки взводу технічного забезпечення танкового батальйону, в період з 01 січня по 31 січня 2023 року проходив військову службу в пунктах тимчасової дислокації підрозділу та виконував покладені на нього обов`язки. В районах ведення воєнних (бойових) дій, затверджених наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 за №26 "Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій", не перебував, службових обов`язків, бойових наказів (розпоряджень) не виконував (а.с.61).
У суду немає підстав ставити під сумнів обставини, визначені у коментованій довідці.
В розгляді справи ОСОБА_2 не надав суду докази про наявність бойового наказу, журналу бойових дій або іншого рапорту безпосереднього командира про обставини "безпосередньої участі в січні 2023 року у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у період здійснення зазначених заходів".
За таких обставин, у спірних правовідносинах Військова частина НОМЕР_1 суд не встановив порушення щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 гривень, визначеної пунктом 1 Постанови №168.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд звертається до положень Закону України "Про судовий збір".
Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 коментованого закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Позивач із посиланням на Довідку №3067 від 20.03.2023, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 , стверджує, що відповідно до чинного законодавства набув статусу учасника бойових дій так як приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) з 24.02.2022 по 17.03.2023 (а.с.22).
Попри вказане, суд відзначає, що підставою для звільнення від сплати судового збору при вирішенні питання про відкриття провадження у справі стали положення пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", за змістом яких від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Так як на день звернення до суду позивач був діючим військовослужбовцем, а зміст його позовних вимог входить до предмету справ, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, та виходячи із того, що позивач фактично не сплачував судовий збір, то в силу вимог статті 139 КАС України, судові витрати не підлягають розподілу.
Сторонами не подано до суду будь яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), АДРЕСА_2 ;

представник позивача (адвокат) Кириленко Андрій Володимирович (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), АДРЕСА_3 ;

відповідач Військова частина НОМЕР_1 (ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_4 ), АДРЕСА_4 .

Суддя Чуприна О.В.