Справа № 620/8128/22
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2023-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 вересня 2023 року Чернігів Справа № 620/8128/22

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Поліщук Л.О.,

при секретарі Костючок В.В.,

за участю представника заявника Федоренка О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву Новозаводського відділу у місті Чернігові Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області про відстрочення виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Новозаводського відділу у місті Чернігові Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Новозаводський відділ у місті Чернігові Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області звернувся до суду із заявою, в якій просить відстрочити строк виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.01.2023 у справі № 620/8128/22 до 14.10.2023.

Свою заяву мотивує тим, що неповнолітня дитина ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не досягла 16-го віку, а тому, з огляду на норми Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ (далі Положення № 2503-ХІІ), відсутні. Крім того, отримання УДМС у Чернігівській області необхідного бланку паспорта потребує певного часу, оскільки залежить від прийняття ДМС України відповідного наказу та фізичної доставки бланків Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України за допомогою фельд`єгерського зв`язку, що може ускладнюватися з огляду на обставини, зумовлені воєнним станом.

Ухвалою суду від 31.08.2023 розгляд вказаної заяви призначено у відкритому судовому засіданні

В судове засідання сторона позивача не з`явилася, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином. Разом з тим, від ОСОБА_1 до суду надійшли пояснення, в яких вона у задоволенні заяви міграційної служби просила відмовити, оскільки аргументи заявника щодо неможливості виконати рішення суду є безпідставними та необґрунтованими.

В судовому засідання представник Новозаводського відділу у місті Чернігові Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області заяву підтримав.

Відповідно до частини другої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Вислухавши пояснення представника заявника, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

В силу частини першої статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до частини першої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У постановах від 06.12.2019 у справі № 2а/0570/6531/2011 та від 30.01.2020 у справі № 819/150/17 Верховний Суд дійшов висновку, що відстрочення є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.01.2023 у справі № 620/8128/22 позовні вимоги задоволено повністю. Приймаючи вказане рішення судом було наголошено, що спірним питанням у справі № 620/8128/22 є, з-поміж іншого, питання віку, з якого має видаватися паспорт у формі книжечки, з огляду на приписи статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-VI, якими встановлено обов`язок громадянина України, який досяг 14-го віку отримати паспорт громадянина України, а приписами Положення № 2503-ХІІ передбачено отримання паспорта з 16-го віку. Так, судом вирішено:

«Визнати протиправною відмову Новозаводського відділу у місті Чернігові Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, оформленої у вигляді листа від 14.09.2022 № П-3/6/7411-22/7411/3-22, у видачі ОСОБА_2 у зв`язку із досягненням 14-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

Зобов`язати Новозаводський відділ у місті Чернігові Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області оформити та видати ОСОБА_2 у зв`язку із досягненням нею 14-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.».

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2023 апеляційну скаргу Новозаводського відділу у м. Чернігові Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області залишено без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.01.2023 без змін.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

В статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

За змістом статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

З огляду на вказане, суд зауважує, що посилання заявника як на підставу неможливості виконання рішення суду у справі № 620/8128/22 недосягнення ОСОБА_2 16-ти років, є необґрунтованим та безпідставним, оскільки вказане питання було предметом розгляду даної судової справи і судом вже було досліджено докази з цього приводу, проаналізовано норми чинного законодавства та прийнято рішення, що набрало законної сили.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, зокрема, Указами Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 - з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, від 26.07.2023 № 451/2023 - з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до частини першої статті Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан на всій території України або в окремих її місцевостях припиняється після закінчення строку, на який його було введено.

Відповідно до частин першої, другої статті 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.

Згідно зі статтею 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

За приписами статті 25 Конституції України громадянин України не може бути позбавлений громадянства і права змінити громадянство. Громадянин України не може бути вигнаний за межі України або виданий іншій державі. Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.

Частиною першою статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» визначено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Таким чином, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт необхідний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, працевлаштування, тощо. В умовах воєнного стану відсутність в особи паспорта громадянина України є порушенням її громадянських прав.

Водночас, заявник не надав суду належних доказів неможливості виконання судового рішення.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 360, Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Згідно з підпунктом 10 пункту 4 цього Положення ДМС відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює оформлення і видачу громадянам України документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство.

Пунктом 7 вказаного Положення передбачено, що ДМС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи, у тому числі міжрегіональні.

Відповідно до підпункту 4 пункту 5 Положення ДМС з метою організації своєї діяльності надає територіальним органам та територіальним підрозділам методичну і практичну допомогу, проводить перевірки їх діяльності.

На даний час заявник не позбавлений можливості своєчасно отримати бланк паспорту з метою виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Крім того, у спірному випадку обставини неможливості виконання судового рішення є непропорційними з інтересами позивача, оскільки видача паспорта громадянина України має важливе значення для ОСОБА_2 як громадянина України, особливо в умовах воєнного стану.

З огляду на вищевикладене, обставини, на які посилається заявник, не дають підстав для висновку про істотність ускладнення чи неможливість виконання судового рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність достатніх правових підстав для відстрочення виконання судового рішення, а тому така заява не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 241-242, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Новозаводського відділу у місті Чернігові Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області про відстрочення виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Новозаводського відділу у місті Чернігові Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12.09.2023.

Суддя Л.О. Поліщук