Справа № 726/1455/23
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 726/1455/23

Головуючий у 1-й інстанції: Мілінчук С.В.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

12 вересня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 18 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до інспектора роти №1 БУПП в Чернівецькій області, старшого лейтенанта поліції Малованюка Святослава Михайловича, УПП в Чернівецькій області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - відповідач 1, 2, 3) про скасування рішення суб`єкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Садгірського районного суду м. Чернівці в якому просив визнати протиправними дії відповідача, постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 569239 від 12.06.2023 скасувати, а провадження у справі закрити.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 18.07.2023 позов задоволено частково.

Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 569239 від 12.06.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, винесену інспектором роти № 1 БУПП в Чернівецькій області, старшим лейтенантом поліції Малованюком С. М., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

У задоволенні інших вимог, а саме щодо визнання протиправними дій - відмолено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено наявність причин для зупинки транспортного засобу, із відеозапису також не встановлено причин, з яких працівники поліції під`їхали до автомобіля "ВАЗ" та висловили вимогу про пред`явлення документів. Оскільки були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу, а також невстановленим був факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів в тому числі реєстраційного документу на транспортний засіб або посвідчення водія є неправомірними.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовано відеозаписом, наданим відповідачем до суду першої інстанції.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що матеріали справи не містять доказів того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та доказів вчинення ним адміністративного правопорушення.

Також вказано, що працівники поліції не мали правових підстав здійснювати зупинку транспортного засобу та перевіряти документи.

Крім того зазначено, що надані відеодокази містять неточності в даті та часі здійснення фіксації. Відповідно в оскаржуваній постанові міститься помилка щодо часу і дня обставин вчинення правопорушення, що унеможливлює притягнення позивача до відповідальності.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 10.08.2023 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду на 12.09.2023 на 10.20 год.

Враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, при цьому в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відповідно до копії постанови про адміністративне правопорушення серії БАБ № 569239 від 12.06.2023, водій ОСОБА_1 о 23 годині 07 хвилин керуючи автомобілем "ВАЗ", д.н.з. НОМЕР_1 в с.Оршівці не був пристебнутим паском безпеки та не пред`явив посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим вчинив адміністративні правопорушення передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР).

Пунктом 1.9 ПДР передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Згідно п. 2.1. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до п. 2.4. а ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Пунктом 2.3. в ПДР визначено, що на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів;

Частиною 5 статті 121 КУпАП передбачено відповідальність для водіїв, які порушили правила користування ременями безпеки .

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність для водіїв, які не пред`явили на вимогу поліцейського посвідченні водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження правомірності дій працівників поліції відповідачем надано суду першої інстанції диски із відеозаписами з нагрудного відео реєстратора працівників поліції та автомобільного відеореєстратора.

На відеозаписі, крім іншого зафіксовано, що працівники поліції їдуть у службовому транспортному засобі, під`їжджають до автомобіля "ВАЗ". Із автомобіля виходить ОСОБА_1 та починає спілкуватись із працівниками поліції.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції виходив з того, що на відеозаписі не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем. Натомість зафіксовано, що у момент, коли автомобіль патрульної поліції їхав по автодорозі, автомобіль "ВАЗ", д.н.з. НОМЕР_1 рух не здійснював.

Колегія суддів з таким висновками не погоджується, оскільки на першому диску міститься відеозапис із реєстратора патрульного автомобіля, яким зафіксовано рух автомобіля по прилеглій дорозі до виїзду на смугу руху, по якій рухався автомобіль поліції. Перед виїздом із прилеглої вулиці автомобіль зупинився.

В подальшому дистанція між вказаним автомобілем, який зупинився на прилеглій вулиці та поліцейським автомобілем скоротилася, що дало змогу встановити марку автомобіля.

Також цим відеозаписом зафіксовано, як працівники поліцій підійшли до автомобіля та зафіксовано особу водія.

Наступні відеозаписи здійснені нагрудними камерами поліцейських. Крім іншого, ними також зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення. Зокрема відеозаписами зафіксовано неодноразову вимогу поліцейських пред`явити для перевірки документи. Проте, позивач не виконав таку вимогу та не надав документи для перевірки.

Відповідальність за вказане правопорушення передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Стосовно того, що позивач не був пристебнутим паском безпеки чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП слід зазначити, що вказані події відбувалися в темну пору доби, при цьому автомобіль "ВАЗ" мав затемнені вікна зі сторони водія, що позбавляє можливості встановити обставини справи.

Натомість суд зазначає, що описані в цій частині обставини позивачем не заперечуються жодними поясненнями та доводами.

Доводи позивача зводяться до того, що він не керував транспортним засобом, а працівники поліції не мали права перевіряти його документи.

В даному випадку колегія суддів зазначає, що факт керування позивачем автомобілем підтверджується наданими відповідачем відеозаписами.

Крім того вказані обставини були встановлені Кіцманським районним судом Чернівецької області у постанові від 20.07.2023 у справі №718/1976/23, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказана постанова залишена в силі постановою Чернівецького апеляційного суду від 11.08.2023.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З врахуванням наведеного апеляційний суд дійшов висновку про доведеність факту керування позивачем транспортним засобом поза розумним сумнівом. Інших аргументів, які б впливали на правову кваліфікацію спірних правовідносин, в т.ч. щодо керування транспортним засобом іншою особою, позивачем не наведено.

Щодо перевірки документів працівниками поліції колегія суддів зазначає наступне.

Вимогами ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII) встановлено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи, опитування особи, зупинення транспортного засобу, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У відповідності до ст. 32 Закону № 580-VIII поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що посвідчують відповідне право особи.

Крім того підстави перевірки документів також встановлені Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1456.

Отже згідно із законодавством України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Разом з тим в оскаржуваному рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень не діють як самостійний суб`єкт владних повноважень, а тому не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями КУпАП.

Стосовно таких висновків колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 ст. 46 КАС України встановлено, що відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 4 КАС України, відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

При цьому, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, інспектор роти №1 БУПП в Чернівецькій області є працівником УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції України і діє від імені органів поліції, а тому, він - поліцейський, є належним відповідачем у даній справі.

Щодо тверджень позивача про те, що надані відеодокази містять неточності в даті та часі здійснення фіксації, а відповідно в оскаржуваній постанові міститься помилка щодо часу і дня обставин вчинення правопорушення, суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані розбіжності у даті та часі вчинення адміністративного правопорушення (23:07 11.06.2023; 00:08 12.06.2023) не впливають на правову кваліфікацію спірних правовідносин, оскільки факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи.

При цьому суд враховує непослідовність відеозаписів, які містяться на компакт дисках (4 шт.) та тривалий період фіксації.

За таких обставин, враховуючи, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП підтверджується належними та допустимими доказами, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість позиції позивача щодо скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 569239 від 12.06.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП є правомірною, то відсутні підстави для задоволення позову.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, доводи апеляційної скарги спростовують висновки рішення суду, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

У силу п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити повністю.

Рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 18 липня 2023 року скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.