Справа № 280/2722/23
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

13 вересня 2023 року Справа № 280/2722/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши за правилами спрощеного провадження, у порядку письмового провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158, м. Запоріжжя, 69057, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач 2), в якому позивач просить суд визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у зарахуванні робот на посаді вихователя в Біловодському дитячому садку-яслях № 3 з 01 серпня 1981 року по 26 липня 1982 року, роботу на посаді вихователя в дитячому садку № 7 Запорізької АЕС з 18 серпня 1982 року по 02 липня 1985 року, роботу на посаді вихователя в дитячому садку № 174 в виробничому об`єднанні «Моторобудівник» з 09 лютого 1990 року по 16 серпня 1993 року, роботи з 16 серпня 1993 року по 04 жовтня 1993 року на посаді вихователя, роботи з 04 жовтня 1993 року по 01 червня 1994 року на посаді старшого вихователя, роботи з 01 червня 1994 року но 01 квітня 1999 року на посаді старшого вихователя, з 01 квітня 1999 року по 25 жовтня 1999 року на посаді вихователя-методиста в дитячому садку № 159 АТ «Мотор Січ» Запорізького моторобудівного заводу, роботу педагогом-психологом в ПП «Агенетво Софія» з 25 жовтня 1999 року по 23 травня 2000 року, роботу з 25 листопада 2002 року по 31 березня 2005 року на посаді психолога ДВНЗ № 55, роботи з 01 квітня 2005 року по теперішній час в дошкільному навчальному закладі комбінованого типу № 81 на посаді вихователя-методиста, викладеної у Рішенні про відмову у перерахунку пенсії № 21 від 05 грудня 2022 року, до стажу, який дає право на виплату грошової допомоги, яка підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", неправомірними, скасувавши Рішення про відмову у перерахунку пенсії № 21 від 05 грудня 2022 року, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області вчинити певні дії, а саме, призначити (здійснити нарахування), врахувавши ОСОБА_1 стаж роботи на посаді вихователя в Біловодському дитячому садку-яслях № 3 з 01 серпня 1981 року по 26 липня 1982 року, роботу на посаді вихователя в дитячому садку № 7 Запорізької АЕС з 18 серпня 1982 року по 02 липня 1985 року, роботу на посаді вихователя в дитячому садку № 174 в виробничому об`єднанні «Моторобудівник» з 09 лютого 1990 року по 16 серпня 1993 року, роботу з 16 серпня 1993 року но 04 жовтня 1993 року на посаді вихователя, роботу з 04 жовтня 1993 року по 01 червня 1994 року на посаді старшого вихователя, роботи з 01 червня 1994 року по 01 квітня 1999 року на посаді старшого вихователя, з 01 квітня 1999 року по 25 жовтня 1999 року на посаді вихователя-методиста в дитячому садку № 159 АТ «Мотор Січ» Запорізького моторобудівного заводу, роботу педагогом-психологом в ПП «Агентство Софія» з 25 жовтня 1999 року по 23 травня 2000 року, роботу з 25 листопада 2002 року по 31 березня 2005 року на посаді психолога ДВНЗ № 55, роботу з 01 квітня 2005 року по теперішній час в дошкільному навчальному закладі комбінованого типу № 81 на посаді вихователя-методиста, до стажу, який дає право па виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та виплатити ОСОБА_1 (грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з 13 вересня 2022 року перебуває на обліку в органах пенсійного фонду та отримує пенсії за віком та з урахуванням пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" має право на одержання грошової допомоги у розмірі 10 десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Однак, відповідачем 2 позивачу протиправно та з формальних підстав відмовлено у перерахунку пенсії шляхом призначення та виплати вищезазначеної грошової допомоги у зв`язку із відсутністю у неї необхідного страхового стажу в закладах та установах державної або комунальної власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років 30 років. Вказані доводи, на думку позивача, не відповідають дійсності. Факт наявності у позивача необхідного страхового стажу підтверджується записами у трудовій книжці та уточнюючими довідками, які надавались до органів пенсійного фонду разом із заявою про нарахування та виплату заявленої грошової допомоги. З огляду на вказане позов просить задовольнити.

Ухвалою суду від 08 травня 2023 року відкрито провадження у справі №280/2722/23, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

31 травня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області до суду подано відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог у зв`язку із відсутністю у відповідача необхідного належним чином підтвердженого страхового стажу, наявність якого необхідна для одержання заявленої позивачем грошової допомоги. Також вказує про те, що відповідачем 1 протиправні дії у відношенні позивача не вчинялись, оскільки оскаржуване в адміністративній справі приймалось Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області. Окрім того, зазначає про те, що Головним управлінням прийнято обґрунтоване та законне рішення №21 від 05 грудня 2022 року про відмову у нарахуванні та виплаті грошової допомоги в розмірі 10 пенсій з огляду на те, що не виконані умови пункту 7-І розділу XV Закону №1058. З огляду на вказане, у задоволенні позову просить відмовити.

31 травня 2023 року відповідачем 2 до суду подано відзив на позовну, у якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає про те, що відповідно до матеріалів електронної пенсійної справи до спеціального страхового стажу позивача не зараховано такі періоди роботи: з 01 серпня 1981 року по 26 липня 1982 року, оскільки перебування у відпустці без збереження заробітної плати не входить до розрахунку права на отримання допомоги в розмірі 10 пенсій за віком, а в матеріалах пенсійної справи відсутня довідка щодо перебування у відпустках без збереження заробітної плати; з 18 серпня 1982 року по 02 липня 1985 року та 09 лютого 1990 року по 04 жовтня 1993 року, оскільки перебування у відпустці без збереження заробітної плати не входить до розрахунку права на отримання допомоги в розмірі 10 пенсій за віком, а в матеріалах пенсійної справи відсутня довідка щодо перебування у відпустках без збереження заробітної плати. Окрім того, на дату прийняття рішення в матеріалах пенсійної справи відсутня інформація щодо форми власності підприємств, де працювала позивач у вказані періоди; з 01 червня 1994 року по 25 жовтня 1999 року, оскільки АТ «Мотор Січ» Запорізького моторбудівного заводу належить згідно з даними ЄДРПОУ до недержавної форми власності; з 25 жовтня 1999 року по 23 травня 2000 року, оскільки посада «педагога-психолога» не передбачена Постановою №909. Більш того, вказану посаду позивач займала приватному підприємстві «Агенетво Софія»; з 25 листопада 2002 року по 31 березня 2005 року, оскільки посада «психолога» не передбачена Постановою №909; з 01 квітня 2005 року по теперішній час, оскільки існує розбіжність між інформацією, зазначеній у трудовій книжці та довідці від 08 листопада 2022 року №07.01-19/627, а саме - у трудовій книжці зазначена посада «методиста», а в довідці - «вихователя-методиста». Враховуючи вищевикладене Головним управлінням прийнято обґрунтоване та законне рішення №21 від 05 грудня 2022 року про відмову у нарахуванні та виплаті грошової допомоги в розмірі 10 пенсій з огляду на те, що не виконані умови пункту 7-1 розділу XV Закону №1058. З огляду на вказане, у задоволенні позову просить відмовити.

07 червня 2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача вказує про те, що Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженому постановою КМУ від 04 листопада 1993 року року № 909 (зі змінами) встановлено, що право на пенсію за вислугою років мають вихователі дошкільних навчальних закладів всіх типів, де також у примітці 2 вказано, що робота в установах і на посадах, передбачених переліком посад в даній постанові, дає право па пенсію незалежно від форми власності або відомчої незалежності закладів і установ. Тобто виходячи з вказаного вбачається, що до спеціального страхового стажу, який дає право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення, входить і робота в закладах і установ освіти незалежно від форми їх власності або відомчої незалежності. Отже, виходячи з положень статті 1, статті 10 Закону «Про освіту», статті 5 Закону України «Про дошкільну освіту», постанови КМУ № 909, примітки 2 до постанови КМУ №909, стаж роботи ОСОБА_1 на посаді вихователя в дитячому садку № 7 Запорізької АЕС з 18 серпня 1982 року по 02 липня 1995 роки та в дитячому садку № 174 в виробничому об`єднанні «Моторобудівник» з 0 лютого 1990 року по 16 серпня 1993 роки (як зазначено у трудовій книжці), на посаді вихователя з 16 серпня 1993 року по 04 жовтня 1993 роки, на посаді старшого вихователя з 04 жовтня 1993 року по 01 квітня 1999 року (як зазначено у трудовій книжці), з 01 квітня 1994 року по 25 жовтня 1999 років на посаді вихователя-методиста в дитячому садку № 159 АТ «Мотор Січ» Запорізького моторобудівного заводу, на посаді педагога-психолога в ПП «Агентство Софія» з 25 жовтня 1999 року по 23 травня 2000 роки, не залежно від того, що зазначений заклад освіти має не державну і не комунальну форми власності, має бути зарахований до спеціального стажу, що надає право па отримання грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення відповідно до пункту 7-1 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З огляду на вказане позов просить задовольнити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та з 13 вересня 2022 року отримує пенсію за віком.

02 грудня 2022 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про отримання грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З урахуванням пункту 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, заяву передано на розгляд Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 05 грудня 2022 року №21 позивачу відмовлено у нарахуванні та виплаті грошової допомоги в розмірі 10 пенсій з огляду на те, що не виконані умови пункту 7-1 розділу XV Закону №1058.

Так, згідно вказаного рішення:

- для зарахування періоду роботи на посаді вихователя в Біловодському дитячому садку-яслах № 3 з 01 серпня 1981 року по 26 липня 1982 року до страхового стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, необхідно надати довідку, щодо перебування у відпустках без збереження заробітної плати;

- для зарахування періоду роботи на посаді вихователя в дитячому садку № 7 Запорізької АЕС з 18 серпня 1982 року по 02 липня 1985 року та в дитячому садку № 174 в виробничому об`єднанні «Моторобудівник» з 09 лютого 1990 року по 04 жовтня 1993 року до страхового стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, необхідно надати довідки, щодо перебування у відпустках без збереження заробітної плати та довідки, щодо форми власності установ у період роботи заявниці;

- період роботи заявниці з 01 червня 1994 року по 25 жовтня 1999 року вихователем-методистом в дитячому садку № 159 АТ «Мотор Січ» Запорізького моторобудівного заводу неможливо врахувати до роботи, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки не підтверджено, що завод відноситься до державної або комунальної форми власності;

- період роботи педагогом-психологом в ПП «Агентство Софія» з 25 жовтня 1999 року по 23 травня 2000 року неможливо врахувати до роботи, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки переліком закладів та установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років не передбачений даний заклад;

- період роботи з 25 листопада 2000 року по 31 березня 2005 року на посаді психолога ДВНЗ № 55 неможливо врахувати до страхового стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки дана посада не передбачена переліком закладів та установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (передбачена посада практичного психолога);

- для зарахування періоду роботи з 01 квітня 2005 року по теперішній час в дошкільному навчальному закладі комбінованого типу № 81 до страхового стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки згідно трудової книжки заявниця прийнята методистом, записів щодо переведення на іншу посаду в трудовій книжці не зазначено. Відповідно до довідки від 08 листопада 2022 року № 07.01-19/627 заявниця з 01 квітня 2005 року по теперішній час працює вихователем-методистом.

При цьому зазначено, що страховий стаж заявника становить 43 роки 3 місяці 3 дні.

Вважаючи протиправними дії органу пенсійного фонду в частині відмови у перерахунку пенсії шляхом нарахування та виплати грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач звернулась до суду із даною позовною заявою.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що 13 вересня 2022 року позивачу призначена пенсія за віком. Предметом спору в адміністративній справі № 280/2722/23, з урахуванням мотивувальної та прохальної частини позовної заяви, є наявність у позивача необхідного страхового стажу в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (30 років), який дає право позивачу на призначення та виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Відповідно до п. "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Згідно пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

В той же час, порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191 (далі - Порядок № 1191).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Пунктом 5 Порядку № 1191 визначено, що грошова допомога надається особам, яким, починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

З вищевикладеного вбачається, що до страхового стажу, що визначає право особи на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи виключно в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Позивач наполягає, що пропрацювала більш ніж 30 років на посадах, при призначені пенсії за віком яких виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на дату її призначення. Підраховуючи періоди роботи визначила спеціальний стаж 33 роки 11 місяців 08 днів.

Але, виходячи з наведеного судом правового регулювання та висновку стосовно страхового стажу, що визначає право особи на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи виключно в закладах та установах державної та комунальної форми власності, суд не може погодитись з твердженням позивача.

На думку суду періоди роботи з 09 лютого 1990 року по 04 жовтня 1993 року в дитячому садку № 174 виробничого об`єднання «Моторобудівник», з 01 червня 1994 року по 25 жовтня 1999 року в дитячому садку № 159 АТ «Мотор Січ» Запорізького моторобудівного заводу, з 25 жовтня 1999 року по 23 травня 2000 року не можуть бути зараховані до спеціального страхового стажу, що визначає право особи на виплату грошової допомоги, оскільки наведені установи не відносяться до державної або комунальної власності. Доказів протилежного позивачем не надано.

Крім того, посилання позивача на положення постанови Кабінету Міністрів України № 909 від 04 листопада 1993 року не може бути взято судом до уваги. Примітка 2 вказаного нормативно-правового акту вирішує питання роботи за спеціальністю, незалежно від форми власності, що надає право на пенсію за вислугою років та не регулює питання спеціального страхового стажу, який дає право на отримання грошової допомоги.

Таким чином, страховий стаж позивача, який визначає право на призначення та виплату грошової допомоги, становить менше 30 років, що позбавляє позивача права на призначення та виплату заявленої грошової допомоги.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на той факт, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158, м. Запоріжжя, 69057, ).

Відповідач -2: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, місцезнаходження: 21100, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, .

Рішення виготовлено та підписано 13 вересня 2023 року.

Суддя Д.В. Татаринов