Справа № 580/6462/22
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/6462/22 Суддя (судді) першої інстанції: Петро ПАЛАМАР
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області про визнання незаконним розпорядження та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Уманського міськрайонного суду Черкаської області, в якому просила суд визнати:

-визнати незаконним та скасувати розпорядження №11 від 23.12.2021 Уманського міськрайонного суду Черкаської області;

-визнати протиправними дії Уманського міськрайонного суду Черкаської області щодо видачі розпорядження №11 від 23.12.2021 про передачу цивільної справи №705/3812/20 до Христинівського районного суду Черкаської області не повноважною особою;

-зобов`язати Уманський міськрайонний суд Черкаської області організувати роботу суду для забезпечення передачі справи №705/3812/20 повноважною особою.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подало апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову якою позов задовольнити у повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що голова суду має право виконувати лише адміністративні повноваження, які не стосуються процесуальної діяльності.

На момент розгляду даної справи національним законодавством створено правову колізію, так як голова суду не здійснює процесуальні діяльність за своїми функціональними обов`язками, а тому норма статті 31 Цивільного Процесуального Кодексу України свідчить про її невідповідність Конституції України та Закону України "Про судоустрій і статус суддів", що створено з метою нівелювання принципу правової визначеності , який є основним принципом верховенства права і дає можливість його застосування у раз необхідності.

На думку позивачки, державою не забезпечено принцип юридичної визначеності в будь-якому процесуальному законі , так як дане питання не передбачає у будь-який спосіб оскаржити акт індивідуальної дії - розпорядження голови суду про передачу справи на розгляд іншого суду, так як, фактично це суперечить адміністративним функціям голови суду. Аналогічно, у разі незаконності вказаного розпорядження відсутній будь-який механізм його оскарження

До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 виконує обов`язки голови Уманського міськрайонного суду Черкаської області з 15.10.2020 відповідно до ч. 3 ст. 24 закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-V111 від 02.06.2016 у зв`язку з вакантними посадами голови суду та заступника голови суду як суддя, яка має найбільший стаж роботи на посаді судді в Уманському міськрайонному суді Черкаської області.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 24.01.2017 №17/0/15-17 ОСОБА_2 тимчасово відсторонена від здійснення правосуддя.

25.09.2020 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшов цивільний позов від ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3» про захист прав споживачів, за яким заведено справу №705/3812/20, № 2/705/832/21.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.20 справу №705/3812/20 передано для розгляду судді Гудзенко В.Л., яка 25.09.2020 заявила та задовольнила у справі самовідвід судді.

Повторним автоматизованим розподілом справа №705/3812/20 28.09.2020 передана судді Ковалю А.Б.

Суддя Коваль А.Б. звільнений з посади судді у відставку, а справу за результатом повторного автоматизованого розподілу передано на розгляд судді Корману О.В., який заявив та задовольнив самовідвід.

Повторним автоматизованим розподілом справи між суддями справу передано для розгляду судді Годік Л.С., яка заявила та задовольнила самовідвід.

Повторним автоматизованим розподілом справи між суддями справу передано для розгляду судді Білик О.В.

Суддя Білик О.В. вийшла у відпустку по догляду за дитиною (декретна відпустка), тому 17.11.2021 автоматизованою системою документообігу суду у справі визначено суддю Піньковського Р.В.

Суддя Піньковський Р.В. та в подальшому суддя Єщенко О.І. заявили та задовольнили самовідводи.

22.12.2021 здійснено повторний автоматизований розподіл вказаної справи між суддями, але згідно протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи, оскільки штатна чисельність суддів Уманського міськрайонного суду Черкаської області складає 14 суддів, на даний час 7 посад є вакантними, 7 суддів не можуть брати участь у розгляді цивільної справи з поважних причин, таким чином утворити новий склад суду для розгляду справи неможливо.

Розпорядженням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.12.2021 №11 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3» про захист прав споживачів, №705/3812/20, № 2/705/832/21., передано для розгляду до Христинівського районного суду Черкаської області, як найбільш територіально наближеного до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Вважаючи вказане розпорядження незаконним, а свої права порушеними, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої виходив з того, що розпорядження голови суду про передачу справи на розгляд до іншого суду є індивідуальним актом, виданим головою суду як посадовою особою в межах наданих йому повноважень.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи.

За приписами ч. 4 ст. 31 ЦПК України передача справи з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі розпорядження голови суду на розгляд суду, найбільш територіально наближеного до цього суду.

Таким чином, згідно вказаних норм, у випадку неможливості утворення нового складу суду цивільна справа підлягає передачі за розпорядженням голови суду до найбільш територіально наближеного суду.

Як вказано вище, у зв`язку з неможливістю утворення нового складу суду для розгляду цивільної справи в.о. голови Уманського міськрайонного суду Черкаської області Горячківська Л.В. прийняла розпорядження №11 від 23.12.2021, згідно якого справу № 705/3812/20 передано для розгляду до Христинівського районного суду Черкаської області, як найбільш територіально наближеного до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, спірним у цій справі є питання, чи відноситься видання головою суду розпорядження про передачу справи до іншого суду процесуальною діяльністю.

Згідно частин 1, 12 ст. 20 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII) адміністративними посадами в суді є посади голови суду та заступника (заступників) голови суду.

Перебування судді на адміністративній посаді в суді не звільняє його від здійснення повноважень судді відповідного суду, передбачених цим Законом.

Керуючись частинами 1 та 2 ст. 24 Закону № 1402-VIII голова місцевого суду:

1) представляє суд як орган державної влади у зносинах з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами;

2) визначає адміністративні повноваження заступника голови місцевого суду;

3) контролює ефективність діяльності апарату суду, погоджує призначення на посаду керівника апарату суду, заступника керівника апарату суду, а також вносить подання про застосування до керівника апарату суду, його заступника заохочення або накладення дисциплінарного стягнення відповідно до законодавства;

4) видає на підставі акта про призначення судді на посаду, переведення судді, звільнення судді з посади, а також у зв`язку з припиненням повноважень судді відповідний наказ;

5) повідомляє Вищу кваліфікаційну комісію суддів України та Державну судову адміністрацію України, а також через веб-портал судової влади про вакантні посади суддів у суді у триденний строк з дня їх утворення;

6) забезпечує виконання рішень зборів суддів місцевого суду;

7) організовує ведення в суді судової статистики та інформаційно-аналітичне забезпечення суддів з метою підвищення якості судочинства;

8) сприяє виконанню вимог щодо підвищення кваліфікації суддів місцевого суду;

9) вносить на розгляд зборів суду пропозиції щодо кількості та персонального складу слідчих суддів;

10) здійснює інші повноваження, визначені законом.

Голова місцевого суду з питань, що належать до його адміністративних повноважень, видає накази і розпорядження.

Частина 1 ст. 56 Закону № 1402-VIII встановлює, що права судді, пов`язані зі здійсненням правосуддя, визначаються Конституцією України, процесуальним та іншими законами.

За приписами ч. 1 ст. 34 ЦПК України цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Частина 1 ст. 33 ЦПК України встановлює, що визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

З огляду на викладене, Проаналізувавши вказані норми, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що передача справи за розпорядженням голови суду до іншого суду не відноситься до процесуальної діяльності судді при вирішенні цивільної справи, оскільки справа на його розгляд не передається, а розпорядження голови суду про передачу справи до іншого суду не є процесуальним рішенням у розумінні ч. 1 ст. 258 ЦПК України.

Розпорядження голови суду про передачу справи на розгляд до іншого суду є індивідуальним актом, виданим головою суду як посадовою особою в межах наданих йому повноважень. Отже ОСОБА_2 , виконуючи обов`язки голови Уманського міськрайонного суду Черкаської області, діяла як посадова особа, а не як суддя при вирішенні цивільної справи, внаслідок чого розпорядження №11 від 23.12.2021 про передачу справи до Христинівського районного суду Черкаської області не пов`язане із здійсненням процесуальної діяльності, а є індивідуальним актом управлінського характер, відтак є законним і не підлягає скасуванню.

Також, як вірно вказав суд першої інстанції, позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо видачі спірного розпорядження та зобов`язання відповідача організувати роботу суду для забезпечення передачі справи №705/3812/20 повноважною особою, є похідними та не підлягають задоволенню, оскільки таке, як вказано вище, є законним.

Щодо доводів апеляційної скарги, що відповідач подав відзив на позовну заяву з порушенням строку, визначеного ухвалою про відкриття провадження у даній справі, колегія суддів зазначає, що таке порушення норм процесуального права, у відповідності до ч. 3 ст. 317 КАС України не відноситься до випадків порушення процесуального права, які є підставою для обов`язкового скасування рішення суду першої інстанції.

Доводи апелянта щодо невідповідності приписі ст. 31 ЦПК України Коснтитуції України та іншим Законам України колегія суддів вважає безпідставними, оскільки позивач не вказує в чому саме виявляється така невідповідність. Крім того, як є загальновіцдомим, ст. 31 ЦПК України на даний час неконституційною не визнавалась.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 254, 255, 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області про визнання незаконним розпорядження та зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови буде складено 12.09.2023)