Справа № 300/5420/23
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви в частині позовних вимог
"12" вересня 2023 р. справа № 300/5420/23
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Чуприна О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними щодо відмови у підготовці та видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2022, 01.01.2023 та зобов`язання підготувати і надати до органу пенсійного забезпечення такі довідки станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 для здійснення перерахунку пенсії з 01.02.2022 та з 01.02.2023, -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ), 14.08.2023 звернувся в суд з адміністративним позовом до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (надалі по тексту також - відповідач, уповноважений орган), в якому просить:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 та станом на 01.01.2023 для перерахунку його пенсії;
- зобов`язати Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача станом на 01.01.2022 та станом на 01.01.2023, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 за №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 за №2011-ХII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із визначенням посадового окладу та окладу за військовим званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом за 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку відповідно з 01.02.2022 та з 01.02.2023 пенсії позивача.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.08.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії ухвали для усунення недоліків шляхом подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на звернення до суду з цим позовом та доказів поважності причин його пропуску.
Перевіряючи поважність причин пропуску строку звернення з адміністративним позовом, суд у коментованій ухвалі встановлює обставини, які стосуються дотримання строку звернення до суду, до яких, зокрема, відніс наступне:
"Так, позивач просить визнати протиправними дії та зобов`язати підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 та на 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 за №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2022 та з 01.02.2023 пенсії ОСОБА_1 .
У даному випадку, позивач, формуючи такі вимоги, доводить до відома суду про ймовірне порушення його права на належний розмір пенсії, оскільки з 01.01.2022 та з 01.01.2023 положення пункту 4 Постанови №704 в частині визначення посадових окладів з розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, не відповідає правовим актам вищої юридичної сили.
До матеріалів позовної заяви позивач додав заяву від 03.07.2023, з якою звертався до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з проханням видати довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 та на 01.01.2023 з визначенням посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2022 та з 01.02.2023 пенсії.
На таке звернення уповноважений орган листом за №8/1/3805 від 20.07.2023 повідомив позивача, що умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу діючих військовослужбовців затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". Відповідно до пункту 4 Постанови №704 розмірі посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт. Вказана норма Постанови №704 є чинною та зміни до неї Кабінетом Міністрів України не вносились.
Суддею, із відомостей Автоматизованої системи діловодства Івано-Франківського окружного адміністративного суду та публічних даних Єдиного державного реєстру судових рішень (із повним доступом) стало відомо, що в провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду в 2021 році за позовом ОСОБА_1 , перебувала справа за №300/8737/21. В мотивувальній частині рішення від 04.05.2022 зазначено (зафіксовано) наступні обставини: "Судом встановлено, що довідка Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 07.10.2021 за №9/1/3928 відповідає вимогам пункту 5 Постанови № 704, пункту 3 Порядку № 45 та висновкам Верховного Суду (рішення від 17.12.2019 в зразковій справі №160/8324/19 (№Пз/9901/20/19), а отже, була підставою для перерахунку пенсії позивачу з 01.04.2019".
Відтак, у спірних правовідносинах має місце видача Івано-Франківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки у відношенні до позивача довідки від 07.10.2021 за №9/1/3928 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, за нормами чинними станом на 05.03.2019.
Таким чином, суддя вказує на те, що позивачу було відомо станом на 07.10.2021 про розмір грошового забезпечення та його складові, які враховані при видачі відповідачем довідки про розмір грошового забезпечення за №9/1/3928 від 07.10.2021, оскільки останні внесені до довідки за показниками станом на 05.03.2019.
В контексті вирішення питання наявності достатніх підстав для відкриття провадження у справі суддею з`ясовано, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 1 січня 2022 та 1 січня 2023 встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 за №1928-IX та Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 за №2710-IX.
Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування (частина 5 статті 94 Конституції України).
В силу вимог пункту 1 Прикінцевих положень Законів №1928-IX та №2710-IX вказані нормативно правові акти набирають чинності з 1 січня 2022 року та з 1 січня 2023 року відповідно.
Також постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", якою, в свою чергу, змінено (викладено в новій редакції) пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо врахування при визначенні посадового окладу військовослужбовців прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.
- з 03.02.2020 - дати оприлюднення повного тексту постанови Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 - позивач повинен був дізнатися про втрату чинності пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103;
- з 14.12.2021 - дати першої публікації Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 за №1928-IX - позивач повинен був дізнатися про розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 1 січень 2022 року;
- з 30.11.2022 - дати першої публікації Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 за №2710-IX - позивач повинен був дізнатися про розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 1 січня 2023 року.
Також, суд звертає увагу ОСОБА_1 на те, що пенсійні виплати здійснюються йому щомісяця, у зв`язку із цим позивач мав можливість помісячно отримувати від пенсійного органу відповідну інформацію щодо розміру його пенсії та розміру грошового забезпечення, з якого вона обрахована.
Отже, з 1 січня 2022 року та 1 січня 2023 році позивач знав або щонайменше - мав за можливість дізнатися про обрахунок власної пенсії з грошового забезпечення станом на 05.03.2019 (визначеного окремих його складових шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року), і мав би знати, що його пенсія не обраховувалася з грошового забезпечення станом на 01.01.2022 та на 01.01.2023.
Натомість позивач звернувся до відповідача про видачу йому довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 лише 03.07.2023, на що отримав відмову 20.07.2023.
Позивач не вказав в позовній заяві жодних аргументів і доводів щодо того, які об`єктивні обставини перешкоджали йому, починаючи з 01.01.2022 та з 01.01.2023 до 03.07.2023 звернутися до відповідача в цій справі про видачу йому довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 та на 01.01.2023 для перерахунку його пенсії з 01.02.2022 та з 01.02.2023 відповідно".
У мотивувальній частині ухвали суду про залишення позову без руху ОСОБА_1 роз`яснено про те, що позивач не надав суду пояснень в частині причин пропуску ним строків звернення до суду, окремо:
- з 03.02.2020 - дати оприлюднення повного тексту постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 у Єдиному державному реєстрі судових рішень;
- з 14.12.2021 - дати публікації Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 за №1928-IX - позивач повинен був дізнатися про розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 1 січень 2022 року;
- з 30.11.2022 - дати публікації Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 за №2710-IX - позивач повинен був дізнатися про розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 1 січня 2023 року.
- з 07.10.2021 - дати видачі позивачу довідки від 07.10.2021 за №9/1/3928 про розмір грошового забезпечення станом на 5 березня 2019 року.
- у справі №816/197/18, де спірні відносини були відносно призначеної пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне страхування";
- у справі №822/1928/18, де спірні відносини були відносно призначеної пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
В той же час, спірні відносини за участю позивача і відповідача (№300/5420/23), стосуються перерахунку пенсії призначеної згідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі по тексту також - Закон №2262-ХII).
Як вважає позивач, системний аналіз приписів статті 51 Закону №2262-ХІІ дає підстави для висновку про те, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з не проведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.
Окремо, звернув увагу суду, що після 18.08.2023, тобто, після постановлення Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвали про залишення позовної заяви без руху у зв`язку із необхідністю подання заяви про поновлення строків звернення до суду, вищевказані правові висновки Верховного Суду застосовані суддями в інших аналогічних справах.
ОСОБА_1 також вважає, що з аналізу правових норм адміністративний суд не може застосовувати шестимісячний строк звернення до адміністративного суду як підставу відмови у задоволенні позову у справах з вимогами, пов`язаними з виплатою компенсаторної складової доходу, та у справах з вимогами, пов`язаними з виплатою доходу як складової конституційного права на соціальний захист, до якого належить, зокрема, пенсія.
Аналогічне застосування норм права відображено у постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №646/6250/17.
На думку позивача, при зміні розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із Законом №2262-XIІ, - відповідний перерахунок повинен бути проведений без участі пенсіонера.
Беручи до уваги тривалу бездіяльність органів державної влади щодо перерахунку пенсії позивача, останньому стало відомо, що саме через бездіяльність Івано-Франківського територіального центру комплектування та соціальної підтримки (не подання оновлених довідок про розмір грошового забезпечення) ОСОБА_1 не проведено перерахунок пенсії з 01.02.2022 та з 01.02.2023.
Також звернув увагу суду на алгоритм видачі і направлення уповноваженими органами до органів пенсійного забезпечення, який визначений Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 за №45 (надалі по тексту також - Порядок №45), та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 (надалі по тексту також - Порядок №3-1).
Зокрема, як вказує позивач, якщо взяти до уваги, що чинним законодавством України був би передбачений 6-ти місячний строк звернення до суду з приводу проведення перерахунку пенсій, то при дотриманні Івано-Франківським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки та ГУ ПФУ в Івано-Франківській області строків, передбачених пунктом 24 Порядку №3-1 та пунктом 4 Порядку №454, та при дотриманні ГУ ПФУ в Івано- Франківській області розумних строків при проведенні перерахунків, то найшвидше, позивач міг би отримати перерахований розмір пенсії у березні 2022 року та березні 2023 року (при цьому визначити чи проведено перерахунки не представиться можливим, оскільки у ці місяці була проведена індексація пенсій). Відповідно, викладені висновок суду, що позивач пропустив 6-ти місячний строк звернення до суду з приводу перерахунку пенсії з 01.02.2023 не відповідав би вищевикладеним нормам матеріального права, якими відведені відповідним державним органам терміни для вчинення дій щодо проведення перерахунку пенсії.
Дослідивши подані представником ОСОБА_1 письмові пояснення у заяві від 02.09.2023 та матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача, що свідчить про наявність підстав для визнання причин пропуску шестимісячного строку звернення до суду неповажними, в частині позовних вимог про видачу довідки станом на 01.01.2022, зважаючи на таке.
В цьому випадку варто відзначити, що серед коментованих позивачем постанов Верховного Суду, є такі, які ухвалені до травня і листопада 2020 року.
Так, перевіряючи поважність причин пропуску строку звернення з адміністративним позовом та зважаючи на обставини, визначені у адміністративному позові, суд в першу чергу виходить із правових висновків, визначених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а (провадження №11-345апп19), застосування яких має істотне значення у досліджуваному випадку.
При вирішення справи Велика Палата Верховного Суду виснувала, що "...спеціальне законодавство у сфері соціального захисту містить три наступні норми, які визначають право на отримання пенсійних виплат за минулий період.
Так, за змістом статті 87 Закону №1788-ХІІ (Закону України "Про пенсійне забезпечення") нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більш як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії. Суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.
Відповідно до статті 46 Закону №1058-ІV (Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування") нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Згідно з частиною 3 статті 51 Закону №2262-ХІІ (Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб") перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, в силу вимог статті 55 Закону №2262-ХІІ, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу ПФУ, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Буквальне тлумачення наведених норм права дає підстави вважати, що ці норми стосуються вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини ПФУ."
Отже, Велика Палата Верховного Суду вийшла із того, що "...норми статті 87 Закону №1788-ХІІ, статті 46 Закону №1058-ІV і статей 51, 55 Закону №2262-ХІІ (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії) підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:
1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;
2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу."
Велика Палата Верховного Суду поважала, що, "...визначаючи початок перебігу строку звернення до адміністративного суду, важливо встановити той момент, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення її прав. У спорах, що виникають з органами ПФУ, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу ПФУ відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.
Отже, в цьому випадку початок перебігу строку звернення до адміністративного суду слід пов`язувати з датою отримання листа-відповіді, листа-роз`яснення від органу ПФУ на запит особи про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку."
Позивача варто мати на увазі, що з 24.12.2020 і з 31.03.2021 Велика Палата Верховного Суду та Верховний Суд у складі всієї Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду (не окрема колегія Верховний Суд) не відступили від сформованих правових висновків щодо застосування процесуальних та матеріальних норм права при вирішенні питання дотримання строків звернення до суду в ідентичних та подібних правовідносинах.
"32. При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".
33. Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.
34. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.
35. Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №340/1019/19).
36. Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.
37. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.
39. Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав звертає увагу на те, що таке обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом "Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt", згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.
40. Щодо посилання позивача в позовній заяві на положення статті 87 Закону №1788-ХІІ та статті 46 Закону №1058-IV, то таке є безпідставним, оскільки за змістом наведених норм строк давності не застосовується лише до вимог щодо нарахованих пенсій, в спірних же правовідносинах суми пенсії не були нараховані пенсійним органом.
41. До того ж, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статі 87 Закону № 1788-ХІ та статті 46 Закону №1058-ІV (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:
1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;
2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.
42. З урахуванням наведеного, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.
1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.
44. Відтак, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року.
45. До того ж Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав звертає увагу на те, що за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі.
46. Аналіз практики Європейського суду з прав людини (надалі по тексту також ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.
47. За таких обставин Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку.
48. Так, колегія суддів наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
49. До того ж, Верховний Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.".
"…для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Відтак, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року.".
Окремо варто мати на увазі, що ОСОБА_1 ініціює спір не із територіальним органом пенсійного забезпечення, який призначає/перераховує пенсію, а із суб`єктом владних повноважень, на службі в якого до звільнення перебував позивач і від якого останній вимагає видати довідку про оновлені вихідні дані для перерахунку його пенсії.
Позивач обґрунтовує порушення уповноваженим органом його прав у зв`язку із недотриманням, серед іншого, положень Постанови №704.
Втім позивач не враховує того, що коментована постанова Уряду України як підзаконний нормативно-правовий акт не врегульовує питання обчислення розміру і складових пенсійного забезпечення, а визначає розмір грошового забезпечення відповідної категорії осіб, зокрема, тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу, осіб рядового і начальницького складу, в тому числі Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Разом з тим, спір між ОСОБА_1 та Івано-Франківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки є спором не про перерахунок пенсії, а про наявність чи відсутність права на визначення у довідці про розмір грошового забезпечення діючого службовця за аналогічною посадою в системі Збройних сил України, яку до звільнення обіймав позивач за показниками станом на 01.01.2021.
В такому випадку є явно помилковим покликання на необхідність саме у даному спорі безпосередньо, без участі органу пенсійного фонду (до якого не звернуто позовні вимоги), застосовувати положення статей 51, 55 Закону №2262-ХІІ. Відповідно цілком мотивовано є застосування положень статті 122 КАС України.
Повертаючись до досліджуваного випадку за участю ОСОБА_1 , позивач, щонайменше з 14.12.2021 (дати опублікування Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 за №1928-IX) мав можливість реалізувати своє право бути обізнаним про розмір нарахованої пенсії шляхом звернення як до уповноваженого органу, який ще в жовні 2021 року видав довідку №9/1/3928, із прив`язкою до розміру прожиткового мінімуму станом на березня 2019 року, з яким ініціатор спору не погоджується, так і до органу пенсійного забезпечення, який перераховував пенсію на підставі такої довідки.
На переконання суду, право на звернення в суд (ініціювання вирішення спору) може ґрунтуватися на тому чи іншому судовому рішенні Верховного Суду (сформованій у ній позиції щодо застосування норм матеріального права), втім такі адміністративні позови повинні бути подані в строки, встановлені процесуальним законом, а у випадку пропущення таких строків - із наведенням обґрунтованих причини, які перешкоджали чи обмежували звернення до суду.
Щодо застосування правових висновків у вищевказаних постановах Верховного Суду іншими суддями Івано-Франківського окружного адміністративного суду після 18.08.2023, то суд наголошує, що кожна справа, яка розглядається судом є індивідуальною та вирішується судом окремо, при цьому приписи частини 5 статті 242 КАС України є для суду першої інстанції обов`язковими.
Частинами 1 і 2 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
За змістом частини 1 статті 123, частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач має право звернутися до суду з заявою про його поновлення, в якій вказати про підстави для поновлення строку та зобов`язаний додати докази поважності причин його пропуску.
У пункті 47 Рішення Суду зазначено, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип resjudicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.
Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 за №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Крім цього, при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №340/1019/19).

Отож, ОСОБА_1 не надав суду пояснень щодо причин пропуску ним строків звернення до суду щодо права на отримання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за показниками станом на 01.01.2021, окремо:

- з 03.02.2020 - дати оприлюднення повного тексту постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 у Єдиному державному реєстрі судових рішень;

- з 14.12.2021 - дати публікації Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 за №1928-IX - позивач повинен був дізнатися про розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 1 січень 2022 року;

- з 07.10.2021 - дати видачі позивачу довідки від 07.10.2021 за №9/1/3928 про розмір грошового забезпечення станом на 5 березня 2019 року.

Суддя констатує, що заява ОСОБА_1 від 07.09.2023 так і не містить посилання на обґрунтовані, поважні причини пропуску строку звернення до суду, в частині позовних вимог щодо видачі довідки станом на 01.01.2022, а доводи позивача не спростовують позиції суду щодо наявності підстав для обмеження права на звернення до суду шестимісячним строком.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, що повинно бути підтверджено належними доказами.

Враховуючи наведене, у зв`язку із відсутністю належного обґрунтування поважності пропуску шестимісячного строку звернення до суду, позовна заява вважається поданою без дотримання відповідного строку звернення до суду.

Так як перша і визначаюча частина позову ґрунтується на праві отримання довідки для перерахунку пенсії за відповідними показниками, встановленими станом на 01.01.2022, строк звернення щодо якої пропущений, то друга вимога про направлення довідки до органу пенсійного забезпечення для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2022 основного розміру пенсії на підставі коментованої довідки, як така, що нерозривно пов`язана із першою, без якої спір не підлягає вирішенню, - є також такою, у відношенні до якої не дотримано строки звернення до суду.

При цьому, суд дійшов висновку, про поновлення строку звернення до суду, враховуючи строки передбачені Порядок №3-1 і Порядком №45 із позовними вимогами щодо відмови у підготовці та видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2023 та зобов`язання підготувати і надати до органу пенсійного забезпечення такі довідки станом на 01.01.2023 для здійснення перерахунку пенсії з 01.02.2023.

Згідно пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина 2 статті 123 КАС України).

Оскільки позивачем у встановлений законом строк не було наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, в частині позовних вимог щодо видачі довідки станом на 01.01.2022, які б свідчили про поважність причин пропуску такого строку, то наявні усі правові підстави для повернення позовної заяви ОСОБА_1 , та поновлення строку щодо позовних вимог зобов`язання підготувати і надати до органу пенсійного забезпечення такі довідки станом на 01.01.2023 для здійснення перерахунку пенсії з 01.02.2023.

Водночас суд звертає увагу позивача на те, що в силу вимог частини 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи наведене, керуючись статями 122, 123, 169, 243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення в суд із адміністративним позовом до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, з підстав, визначених у заяві про поновлення процесуального строку від 02.09.2023, в частині позовних вимог щодо відмови у підготовці та видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2022 та зобов`язання підготувати і надати до органу пенсійного забезпечення таку довідку станом на 01.01.2022 для здійснення перерахунку пенсії з 01.02.2022.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними щодо відмови у підготовці та видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2022 та зобов`язання підготувати і надати до органу пенсійного забезпечення таку довідку станом на 01.01.2022 для здійснення перерахунку пенсії з 01.02.2022, - повернути позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

Копію цієї ухвали, разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами, невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Чуприна О.В.