Справа № 120/3457/23
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 вересня 2023 р. Справа № 120/3457/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправним рішення Головного управління юстиції у Вінницькій області від 02.03.2023 №02 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну службу» на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №466 та №467 від 23.02.2023, виданих виконавчим комітетом Ладижинської міської ради Вінницької області;

- ???зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну службу» на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №466 та №467 від 23.02.2023, виданих виконавчим комітетом Ладижинської міської ради Вінницької області.

Позовні вимоги мотивовані протиправним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову позивачу у призначенні пенсії як державному службовцю за вислугу відповідно до Закону України «Про державну службу» на підставі довідок Ладиженської міської ради Вінницької області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №466 та №467 від 23.02.2023 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, що стало підставою звернення до суду.

Ухвалою суду від 07.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

27.04.2023 ГУ ПФУ у Вінницькій області подано відзив на позов, якому зазначено, що принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» № 889-VIII, який набрав чинності 01 травня 2016 року.

Відповідач зазначає, що основним критерієм, за яким визначається віднесення тієї чи іншої посади до відповідних категорій посад державних службовців, який дає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723, є встановлення за займаною посадою відповідного рангу.

Зазначає, що ст.25 Закону №3723 визначено сім категорій посад державних службовців, залежно від яких встановлювалися ранги державних службовців. Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 3 Закону №889 його дія не поширюється, зокрема, на депутатів місцевих рад, посадових осіб місцевого самоврядування.

Згідно з трудовою книжкою позивачки вона працювала в Ладижинській міській раді та 05.06.2001 прийняла присягу державного службовця (присвоєно 11 ранг державного службовця в межах 5 категорії). Однак вже 30.07.2001 ОСОБА_1 присвоєно 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування. Стаж на посадах державної служби обрахований з 05.06.2001 по 03.07.2001 (дата набрання чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-III) та становить 28 днів.

Таким чином, відповідач вважає, що пенсія призначена та виплачується позивачці відповідно до чинного законодавства.

Ухвалою суду від 19.07.2023 залучено до участі у справі другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області та встановлено строк для подачі відзиву.

26.07.2023 ГУ ПФУ в Одеській області подало відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти задоволення позовних вимог. Вказує, що рішенням від 02.03.2023 №02 Головним управлінням відмовлено позивачу у перерахунку пенсії - перехід з пенсії відповідно до Закону №1058 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку з відсутністю для цього правових підстав, адже Закон №889 не передбачає норм, які 6 давали змогу проводити перерахунки пенсій державним службовцям. Зазначає, що пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889 визначено лише право державних службовців за певних умов на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону №3723, а згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213 з 01.06.2015 скасовано норми, що давали можливість для перерахунку раніше призначених пенсій, тому для перерахунку, обчислення пенсії згідно окладу державного службовця на підставі довідки про складові заробітної плати від 23.02.2023 №466 та №467 немає законних підстав.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, встановив наступне.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду у Вінницькій області отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058- ІV від 09.07.2003 року.

23.02.2023 позивач подала заяву до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про переведення її на пенсію за вислугу років по Закону України «Про державну службу». До заяви позивач додала також 2 довідки про заробітну плату (спецпенсії).

Вказана заява, відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління ПФУ №22-1 від 25.11.2005, за принципом екстериторіальності була розглянута ГУ ПФУ в Одеській області.

Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 02.03.2023 №02 відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за заявою про перехід на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» у зв`язку з відсутністю стажу на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців.

Позивач вважає вказане рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а тому звернулася до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначаються Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон №889-VIII), який набрав чинності 01.05.2016 року, в редакції, що діяв на момент звернення позивача до суду.

Починаючи з 01.05.2016 року відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Водночас відповідно до п. 2 розд. ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII, з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 28.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону 889-VІІІ передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, суд звертає увагу позивача, що на момент звернення ОСОБА_1 із заявою від 23.02.2023 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» регулювалося ст. 37 вказаного Закону, а не статтею 19, як вказує позивач у позовних вимогах.

Пунктом 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку про те, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Розділом XI Прикінцеві та перехідні положення Закону 889-УІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. При цьому, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у зразковій справі № 822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 687/545/17, у постанові Верховного Суду від 15.08.2019 року у справі № 676/6166/17.

При цьому суд критично ставиться до аргументів відповідача про те, що повторне призначення пенсії відповідно до Закону №889 зазначеній категорії осіб діючим законодавством не передбачене.

Аналіз наведених норм свідчить, що право на пенсію одержують особи, зазначені в п. 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII і в жодному із зазначених норм не зазначається, що таке право особа одержує за умови, що їм раніше пенсія за Законом України «Про державну службу» не призначалась.

Однак детально дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив, що ОСОБА_1 23.02.2023 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про перехід на пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про державну службу».

А рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №02 від 02.03.2023 відмовлено позивачу у призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» за наслідками розгляду заяви про перехід на пенсію за віком.

Тобто, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не надано оцінки заяві ОСОБА_1 від 23.02.2023 про перехід на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки заява була розглянута відповідачем як заява про перехід на пенсію за віком.

Крім того, позивачем до заяви від 23.02.2023 були долучені довідки про заробітну плату (спецпенсії) - №466 та №467 від 23.02.2023, правова оцінка яких також не надана у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Тому, оскільки заява позивача фактично не розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, тому рішення відповідача №02 від 02.03.2023 підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача про призначення їй пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про державну службу», то суд зазначає наступне.

Як зазначено у пп. 5.1. п. 5 Рішення Конституційного Суду України від 29 серпня 2012 року № 16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у ч. 3ст. 129 цієї Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, як наголосив Конституційний Суд України в абзаці 1 пп. 3.2 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у рішенні від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України" (заява № 63566/00), суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше він не виконує свої зобов`язання щодо п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (параграф 25).

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині 2 статті 2 КАС України.

Суд не може перебирати компетенцію суб`єктів владних повноважень та досліджувати нові документи, яким не була надана оцінка, та встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права та встановлювати наявний стаж на призначення пенсії.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача-суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до переконання, що заявлений позов належить задовольнити частково, а саме у спосіб визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №02 від 02.03.2023 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог належить відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 КАС України).

Таким чином, на користь позивача належить стягнути половину понесених нею судових витрат зі сплати судового збору, тобто 536,80 грн., за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №02 від 02.03.2023 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.02.2023 з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 268,40 грн (двісті шістдесят вісім гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 268,40 грн (двісті шістдесят вісім гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100);

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, Одеса, Одеська область, 65000; код ЄДРПОУ 20987385).

Суддя Віятик Наталія Володимирівна