Справа № 160/342/23
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 вересня 2023 року м. Дніпросправа № 160/342/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро

апеляційні скарги Департаменту патрульної поліції та ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2023 року

у справі №160/342/23

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2023 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції в якому просив:

- визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції щодо не виплати йому компенсації за затримку розрахунку при звільненні;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції на його користь компенсацію за затримку розрахунку при звільненні, у розмірі його денного грошового забезпечення, починаючи з 12.11.2021 р. до дня фактичного розрахунку, а саме, 07.12.2022 р. в розмірі його середньоденного грошового забезпечення за кожен день затримки розрахунку, а саме, в сумі 340611,83 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2023 р. у справі № 160/342/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13.11.2021 р. по 06.12.2022 р. включно.

Стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13.11.2021 р. по 06.12.2022 р. в сумі 8636,25 грн., з відрахуванням з такої суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, Департаментом патрульної поліції подано апеляційну скаргу, згідно якої відповідач просить змінити рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2023 р. у справі № 160/342/23, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не пропорцйно зменшив суму середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні оскільки стягнув з відповідача суму більшу ніж було сплачено при остаточному розрахунку при звільненні позивача.

Також не погодившись з рішенням суду першої інстанції до суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 . Позивач вказує на те, що суд безпідставно зменшив суму компенсації за затримку розрахунку при звільненні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, відповідно до наказу Національної поліції України Департаменту патрульної поліції від 04.11.2021 №1469 о/с по особовому складу відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0007242), інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 1, з 12.11.2021, з виплатою грошової компенсації за 6 діб невикористаної частини чергової оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у календарному році установивши премію за листопад 2021 року в розмірі 85,544%. Станом на день звільнення стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки у календарному обчислені становить 06 років 00 місяців 14 днів. Сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 3400,49 грн. Підстава: рапорт ОСОБА_2 від 12.08.2021.

Відповідно до листа Департамента патрульної поліції від 23.11.2021 №26892/41/5/05-2021 повідомлено, що відповідно до наказу ДПП від 21.01.2016 № 9 о/с, ОСОБА_1 прийнятий на службу в поліції з 16.01.2016, у зв`язку з чим інформація щодо грошового забезпечення за період з 01.11.2015 по 15.01.2016 не надається. Щодо доплати за службу в нічний час інформуємо, що відповідно до п. 11 р. II Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та , курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 р. № 260, (далі - Порядок) підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції. Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов. Зазначили, що ОСОБА_1 здійснено доплату за службу в нічний час на загальну суму 10 666,11 грн. за період з 01.01.2018 по 30.09.2021, у тому числі за січень-лютий 2018 року - у листопаді 2018 року, за березень- квітень 2018 року - у вересні 2018 року, за липень 2019 року - у жовтні 2019 року (інформація про розмір доплати за службу в нічний час додається). Відповідно до наказів ДПП Устименков Є.Ю у період з 16.01.2016 по 31.12.2017 до служби в нічний час не залучався, в зв`язку з чим підстави для нарахування та виплати вищезазначеної доплати відсутні.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.04.2022 у справі №160/24787/21 позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо не включення до остаточного розрахунку при звільненні доплат за службу в нічний час за період з 17.01.2016 по 31.12.2017;

- зобов`язано Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію (грошове забезпечення) за службу (роботу) в нічний час за період з 17.01.2016 по 31.12.2017 в розмірі денного грошового забезпечення за відпрацьовані періоди та доплати у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час;

- визнано протиправними дії Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо не включення до остаточного розрахунку при звільненні доплат, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 за період з 18.02.2021 по 10.09.2021 включно;

- зобов`язано Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплати, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375 за період з 18.02.2021 по 10.09.2021 включно;

- визнано протиправними дії Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо не нарахування індексації доходів ОСОБА_1 за період з 17.01.2016 по 31.12.2017;

- зобов`язано Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію доходів за період з 17.01.2016 по 31.12.2017;

- зобов`язано Департамент патрульної поліції Національної поліції України здійснити перерахунок нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з урахуванням доплат за службу в нічний час, доплат, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375, індексації доходів за період з 17.01.2016 по 31.12.2017;

- у іншій частині позовних вимог відмовлено.

Остаточний розрахунок при звільнені проведений з позивачем 07.12.2022, що підтверджується копією довідки Ощадбанку у розмірі 8643,84 грн.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо не нарахування та невиплати йому компенсації за весь час затримки розрахунку при звільненні, позивач звернувся до суду.

Як вбачається з доводів апеляційних скарг, між сторонами відсутній спір щодо права позивача на отримання компенсації за затримку розрахунку при звільненні, проте сторони не погоджуються з сумою компенсації визначеної судом. Так відповідач вважає, що при звільненні позивачу до виплати належало 3400,49 грн. як сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, яка й була виплачена під час остаточного розрахунку. Позивач в свою чергу не погоджується зі зменшенням суми компенсації, та застосування судом принципу співмірності.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до статей 116, 117 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Отже, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Нормою статті 117 вищевказаного Кодексу передбачено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, підставою для якої є факт порушення власником строків розрахунку при звільненні та вина власника, установи, органу. Під «належними звільненому працівникові сумами» необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем.

Для виплати роботодавцем, у даному випадку Департаментом патрульної поліції, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме, затримки виплати вихідної допомоги, на час звільнення ОСОБА_1 повинен існувати спір щодо суми розрахунку або виплати/невиплати зобов`язання. Тобто середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні може бути виплачений у разі коли при розрахунку існував спір про належність виплати грошової компенсації.

На час звільнення ОСОБА_1 зі служби, спору щодо виплати або не виплати йому грошового забезпечення не було. Такий спір ініційований та виник за зверненням позивача до суду.

Позивача звільнено з військової служби 04.11.2021, з ним проведено .остаточний розрахунок. З позовом про зобов`язання виплатити йому недоплачені суми позивач звернувся після свого звільнення.

Рішенням суду від 06.04.2022 у справі №160/24787/21 - зобов`язано Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію (грошове забезпечення) за службу (роботу) в нічний час за період з 17.01.2016 по 31.12.2017 в розмірі денного грошового забезпечення за відпрацьовані періоди та доплати у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час; зобов`язано Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплати, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 р. №375 за період з 18.02.2021 по 10.09.2021 включно; зобов`язано Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію доходів за період з 17.01.2016 по 31.12.2017 р.; - зобов`язано Департамент патрульної поліції Національної поліції України здійснити перерахунок нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з урахуванням доплат за службу в нічний час, доплат, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375, індексації доходів за період з 17.01.2016 по 31.12.2017.

Тобто, спірною сума стала з моменту звернення ОСОБА_1 до суду з позовною заявою про виплату недоплаченого грошового забезпечення.

Обов`язок виплатити позивачу недоотриману суму, виник з моменту набрання судовим рішенням у справі №160/24787/21 законної сили, з цього моменту сума заборгованості по розрахунку перед ОСОБА_1 перестала бути спірною, стала не оспорюванню сумою належною до виплати.

Остаточний розрахунок при звільнені проведений з позивачем 07.12.2022, що підтверджується копією довідки Ощадбанку у розмірі 8643,84 грн.

Суд першої інстанції встановив, що відповідно до наказу Національної поліції України Департаменту патрульної поліції від 04.11.2021 №1469 о/с позивача звільнено з 12.11.2021, а тому першим днем затримки розрахунку є 13.11.2021.

Натомість належні до виплати суми у загальному розмірі 8643,84 грн. були виплачені лише 07.12.2022.

З цих підстав, суд приходить до висновку, що обрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні необхідно проводити за період з 13.11.2021 (наступний день за звільненням) по 06.12.2022 (день, що передує дню фактичного розрахунку).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що при визначенні суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні варто враховувати деякі чинники, зокрема, наявність спору між працівником та роботодавцем з приводу розміру належних до виплати працівникові сум за трудовим договором на день звільнення; виникнення спору між роботодавцем та працівником після того, коли належні до виплати працівникові суми за трудовим договором у зв`язку з його звільненням повинні бути сплачені роботодавцем; прийняття судом рішення щодо часткового задоволення вимог працівника про виплату належних йому при звільненні сум у строки, визначені статтею 116 Кодексу. Необхідно брати до уваги наявність чи відсутність вини відповідача у затримці розрахунку при звільненні, дату коли сума перестала бути оспорюванню та набула статусу остаточної до виплатити.

Суд апеляційної інстанції при вирішенні спору керується правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.02.2020 року у справі № 821/1083/17. Велика Палата Верховного Суду вказувала, що враховуючи компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, враховуючи: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором, період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника, інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

При обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

Пункт 8 Порядку № 100 передбачає, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Отже, вказаний пункт регламентує порядок обчислення нарахувань що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи та порядок обчислення середньоденної заробітної плати.

Як вбачається з першого речення пункту 8 Порядку № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи (як у спірному випадку), провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число саме робочих днів/годин. При цьому, число календарних днів для такого обчислення враховується лише у випадках, передбачених чинним законодавством, чого у спірному випадку не встановлено.

Також, зі змісту другого речення пункту 8 Порядку № 100 вбачається, що при обчисленні середньоденної заробітної плати враховуються шляхом ділення заробітної плати за два місяці на дні на число відпрацьованих саме робочих днів. При цьому, число календарних днів для такого обчислення враховується лише у випадках, передбачених чинним законодавством, чого у спірному випадку не встановлено.

Таким чином період затримки розрахунку при звільненні з 13.11.2021 по 06.12.2022 складає 273 робочих дні.

Відповідно до архівної відомості № 1 за період з січня 2021 р. по листопад 2021 р. грошове забезпечення ОСОБА_1 за останні два календарні місяці роботи, що передують звільненню: у вересні 2021 р. склало 13502,54 грн., у жовтня 2021 р. склало 13502,54 грн., що у сумі складає 27005,08 грн.

Кількість робочих днів у вересні 2021 р. та у жовтні 2021 р. 42.

Таким чином, розмір середньоденної заробітної плати складає 642 грн. 98 коп. (27005,08 грн./42 робочих дня).

З огляду на зазначене, середній заробіток за час затримки розрахунку складає 175533 грн. 54 коп. (642,98 грн. х 273 дні затримки).

Проте, слід зважати на те, що розмір компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку з працівником залежить від розміру недоплаченої суми.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 761/9584/15-ц, від 26.02.2020 року у справі № 821/1083/17, вказано, що розмір відшкодування, визначений відповідно до статті 117 КЗпП України, можливо зменшити з огляду на розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність можливого розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Суд апеляційної інстанції вважає, що сума компенсації за затримку розрахунку не може бути більшою ніж розмір самої недоплаченої виплати при звільненні.

Суд може зменшити розмір відшкодування, передбаченого ст.117 КЗпП України, і таке зменшення має залежати від розміру недоплаченої суми.

У пункті 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року по справі №761/9584/15-ц викладено правову позицію, відповідно до якої з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення та, зокрема, визначених Великою Палатою Верховного Суду критеріїв, суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково. Тому Велика Палата Верховного Суду також відступає від висновку Верховного Суду України, сформульованого у постанові від 27 квітня 2016 року у справі № 6-113цс16 про те, що право суду зменшити розмір середнього заробітку залежить від прийняття судом рішення щодо часткового задоволення вимог працівника про виплату належних йому при звільненні сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України.

З врахуванням принципу справедливості та співмірності середній заробіток за час затримки розрахунку має бути перерахований з урахуванням істотності частки недоплаченої суми порівняно із середнім заробітком позивача.

Такий висновок узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 24.07.2019 у справі №805/3167/18-а, від 03.04.2019 у справі №662/1626/17 та від 30.10.2019 у справі №806/2473/18.

Зокрема, істотність несвоєчасно виплаченої частки грошового забезпечення в порівнянні із середнім заробітком за час затримки розрахунку складає: сума частки грошового забезпечення 8643,84 грн. / середній заробіток за час затримки розрахунку складає 175533 грн. 54 коп. (642,98 грн. х 273 дні затримки) х 100 = 4,92 %

Сума, яка підлягає відшкодуванню з урахуванням істотності частки 4,92 % становить: 642,98 грн. (середньоденний заробіток позивача) х 4,92 % х 273 (кількість днів затримки розрахунку) = 8636,25 грн.

Колегія суддів, погоджується із розрахунком та висновком суду першої інстанції відповідно до якого, з врахуванням принципу справедливості та співмірності, середній заробіток за час затримки розрахунку має бути перерахований та виплачений позивачеві у розмірі 8636,25 грн., з урахуванням істотності частки недоплаченої суми порівняно із середнім заробітком працівника.

Скаржниками не наведено доводів спростовуючих висновки суду першої інстанції, так само як і не обґрунтовано до яких розмірів має бути зменшено заявлену суму до стягнення.

Доводи відповідача щодо відсутності провини роботодавця, колегія суддів відхиляє, оскільки протиправність дій Департаменту патрульної поліції щодо невиплати додаткових видів грошового забезпечення при звільненні встановлено судовим рішення у справі №160/24787/21, що набрало законної сили.

Доводи апеляційних скарг таких висновків суду не спростовують.

Виходячи з вищенаведеного, приймаючи до уваги межі задоволених судом першої інстанції позовних вимог, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції за наслідками розгляду апеляційних скарг.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Департаменту патрульної поліції та ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2023 р. у справі № 160/342/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко