Справа № 462/6070/23
Суддя: Іванюк І. Д.
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/6070/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 року

Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Іванюк І.Д.

з участю секретаря с/з Тягло Л.В.

представника позивача Телішевського І.Д.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови та закриття провадження у справі, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 7501763 від 11.08.2023 року та закриття провадження у справі за відсутністю ознак адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх вимог вказав, що згідно із вказаною постановою на нього накладено адміністративне стягнення у виді 510 гривень штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, а саме за те, що він 11.08.2023 року о 01:42 год. на вул. Стрийській, 74 у м. Львові, він керував транспортним засобом «Chevrolet Laccetti», реєстраційний номер НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 в Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст.121 КУпАП. З даною постановою він не погоджується в повному обсязі, оскільки під час керування автомобілем він був пристебнутий ременем безпеки, а окрім того він керував спеціальним транспортним засобом, а саме автомобілем таксі, а згідно із п. 2.3 в ПДР водіям і пасажирам такого транспортного засобу дозволяється не пристібатися в населених пунктах. За наведених підстав, вважає постанову протиправною, просить її скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, покликаючись на мотиви такого та просив його задовольнити. Пояснив, що з відео чітко не вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем із непристебнутим ременем безпеки.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим про розгляд справи, однак подав відзив на позов, у якому проти позову заперечив та пояснив, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 7501763 від 11.08.2023 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді 510 гривень штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, а саме за те, що він 11.08.2023 року о 01:42 год на вул. Стрийській, 74 у м. Львові, він керував транспортним засобом «Chevrolet Laccetti», реєстраційний номер НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 в Правил дорожнього руху України. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення стверджується відеозаписом із нагрудного відеореєстратора інспектора УПП, з якого вбачається, що позивач керував транспортним засобом «Chevrolet Laccetti», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належним ОСОБА_2 , будучи непристебнутим ременем безпеки. Покликання позивача на те, що він керував автомобілем таксі, що відноситься до спеціальних транспортних засобів і згідно із п. 2.3 ПДР водіям і пасажирам такого транспортного засобу дозволяється не пристібатися в населених пунктах, не відповідає дійсності, оскільки згідно із ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобіль таксі належить до транспортних засобів спеціалізованого призначення, в той час транспортним засобом спеціального призначення є транспортний засіб, призначений для виконання спеціальних робочих функцій (для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автобетономішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо) до яких автомобіль таксі не належить. Вказана постанова винесена у встановленому законом порядку, при її винесенні було дотримано процедуру підготовки та розгляду справи, ознайомлено позивач із його правами та обов`язками, водночас зазначені в позовній заяві обставини не відповідають дійсності, позивач в такий спосіб намагається уникнути адміністративної відповідальності. За наведеного просили відмовити у задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Із змісту ст. 5 КАС України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 11.08.2023 року інспектором УПП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Шереметою Б.В. відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7501763 за ч. 5 ст. 121 КУпАП, якою на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Із змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 11.08.2023 року о 01:42 год. на вул. Стрийській, 74 у м. Львові, керував транспортним засобом «Chevrolet Laccetti», реєстраційний номер НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 в Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст.121 КУпАП.

Згідно із ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно із п. 2.3 в Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У позовній заяві позивач зазначив, що 11.08.2023 о 01:48 год. під час керування по вул. Стрийській, 74 у м. Львові транспортним засобом «Chevrolet Laccetti», реєстраційний номер НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, він був пристебнутий ременем безпеки, однак з відеозапису із нагрудного відеореєстратора інспектора УПП вбачається, що це не відповідає дійсності. Крім цього, відеозаписом з нагрудного відеореєстратора інспектора зафіксовано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7501763 від 11.08.2023 року відносно позивача, з якого вбачається, що поліцейським ознайомлено позивача з правами передбаченими ст. 268 КУпАП, роз`яснено строк оскарження за ст. 289 КУпАП, тобто дотримано вимоги КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року.

На обґрунтування свого позову позивач стверджує, що керував спеціальним транспортним засобом, а саме автомобілем таксі, однак жодних документів на підтвердження права надавати послуги з перевезення пасажирів на автомобілі таксі він не надав.

Водночас суд зазначає, що ст. 1 Закону України «Про дорожній рух» визначає 3 типи транспортних засобів 1) транспортний засіб загального призначення, зокрема це транспортний засіб, не обладнаний спеціальним устаткуванням і призначений для перевезення пасажирів або вантажів (автобус, легковий автомобіль, вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу);

2) транспортний засіб спеціалізованого призначення - транспортний засіб, який призначений для перевезення певних категорій пасажирів чи вантажів (автобус для перевезення дітей, осіб з інвалідністю, пасажирів певних професій, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, ритуальний автомобіль тощо) та має спеціальне обладнання (таксі, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо);

3) транспортний засіб спеціального призначення - транспортний засіб, призначений для виконання спеціальних робочих функцій (для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автобетономішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо).

Таким чином, автомобіль таксі належить до транспортних засобів спеціалізованого призначення та не належить до спеціальних транспортних засобів водіям і пасажирам яких дозволяється не пристібатися в населених пунктах.

Так, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов переконання, що оскаржувана постанова серії ЕАТ № 7501763 від 11.08.2023 рокує законною, оскільки факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведено, під час винесення постанови дотримано прав позивача, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, майновий стан, ступінь вини, про що свідчить розмір накладеного адміністративного стягнення, а доводи позивача є суперечливими та такими, що спрямовані на уникнення передбаченої законом відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 14, 77, 241-246, 255, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 7, 9, 122, 245, 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови та закриття провадження у справі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, який обчислюється з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , проживає за адесою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП, місце знаходження: вул. Перфецького, 19, м. Львів, 79053.

Суддя Іванюк І.Д.