Справа № 380/12843/22
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 380/12843/22

адміністративне провадження № К/990/28868/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської О.Р. (далі - Суд), перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2023 року у справі №380/12843/22 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1, військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1, військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якому просив:

- скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.03.2022 №62 в частині мобілізації ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України;

- скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 Західного ОТО Національної гвардії України від 07.03.2022 №60с/ч, яким ОСОБА_1 призначено на посаду начальника варти СВ(з00М26) СР 5СБ із званням молодший сержант;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України в особі уповноважених осіб негайно після набрання чинності рішення суду звільнити ОСОБА_1 з військової служби особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2023 року у справі №380/12843/22, в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 03 серпня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2023 року у справі №380/12843/22 було повернуто особі, яка її подала.

21 серпня 2023 року до Суду повторно надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2023 року у справі №380/12843/22.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі скаржник з посиланням на підставу касаційного оскарження, визначену пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування частини другої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у подібних правовідносинах. Зокрема, скаржник указує, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував цю норму при вирішенні спору, оскільки не встановив, що співробітники ІНФОРМАЦІЯ_1 повинні були перевірити наявність наукового ступеня, вченого звання та того факту, що позивач працює в науковій установі за основним місцем роботи, а тому призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягає.

Суд зазначає, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судом апеляційної інстанції застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка суду під час застосування відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Оскарження судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а і підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, тощо), а також значення у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.

Проте заявником не указано у чому полягає неправильне застосування конкретної норми права та який висновок щодо її застосування необхідно сформувати Верховним Судом.

Суд зазначає, що частина друга статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» містить загальний перелік осіб, які мають право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації (не підлягають призову на військову службу під час мобілізації).

Як свідчить зміст касаційної скарги, така не містить доводів, які б свідчили, що суд апеляційної інстанції не правильно розтлумачив вказаний перелік, зокрема не погодився з тим, що право на відстрочку від призову на військову службу мають право наукові і науково-педагогічні працівники закладів вищої та фахової передвищої освіти, наукових установ та організацій, які мають вчене звання та/або науковий ступінь, і педагогічні працівники закладів загальної середньої освіти, за умови що вони працюють відповідно у закладах вищої чи фахової передвищої освіти, наукових установах та організаціях, закладах загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки.

Фактично доводи касаційної скарги свідчать про порушення судами попередніх інстанцій принципу офіційного з`ясування обставин які, на думку позивача, мають значення для правильного розгляду справи.

Отже, касаційна скарга не містить належного обґрунтування підстави для відкриття касаційного провадження з підстави, визначеної пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Суд також зазначає, що за правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках, зокрема, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

Отже, з аналізу наведеної норми вбачається, що обґрунтування необхідності касаційного оскарження у зв`язку із недослідженням судами попередніх інстанцій зібраних у справі доказів, можливе за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі інших підстав для касаційного оскарження. Таким чином, указане порушення процесуального права не може бути самостійною підставою для касаційного оскарження судових рішень.

Таким чином, скаржнику у касаційній скарзі з посиланням на пункт 4 статті 328 КАС України у сукупності з посиланням на пункту 1 частини другої статті 353 КАС України обов`язково необхідно зазначити підставу (або підстави) касаційного оскарження, що передбачені пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, Суд дійшов висновку, що скаржником не обґрунтовано наявності правових підстав для оскарження судового рішення, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Ураховуючи те, що скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтями 248, 328, 332, 334, 341, 353 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2023 року у справі №380/12843/22 повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є статочною та не може бути оскаржена.

Суддя: О.Р. Радишевська