Справа № 580/2443/19
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2443/19 Суддя (судді) першої інстанції: Гаврилюк В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Федотова І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Черкасирибгосп" до Головного управління ДПС у Черкаській області, треті особи: Державне підприємство "Укрриба", Регіональне відділення фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, Жашківська міська рада Черкаської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2019 року позивач - Приватне акціонерне товариство "Черкасирибгосп" звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області, яким просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15 квітня 2019 року №, №, №, №, №1, №, № та від 11 липня 2019 року №.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року позов задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду від 26 травня 2021 року скасовано рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року, справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року роз`єднано позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Черкасирибгосп", залишено у справі №580/2443/19 позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15 квітня 2019 року №.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2022 року, адміністративний позов задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року касаційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області задоволено частково, скасовано рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2022 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи вказані рішення Верховний Суд зазначив, що висновки суду першої інстанції щодо не опублікування рішення органу місцевого самоврядування обумовлені лише розміром текстового файлу, в якому, за твердженням відповідача, містилось відповідне рішення. Водночас суд не звернув уваги на те, що розмір такого файлу міг бути не лише в МБ (мегабайтах), а й в інших менших розмірах (кілобайтах, байтах), а відтак для цілей вирішення цього спору суд не був позбавлений можливості перейти за відповідним посиланням в мережі інтернет (скріншот адреси веб-сторінки в мережі інтернет надавався відповідачем) та шляхом безпосереднього дослідження перевірити чи у відповідному файлі містилось рішення, з приводу опублікування якого виник спір.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 15 квітня 2019 року №.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач - Головне управління ДПС у Черкаській області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, неповно встановлено обставини справи.

Апелянт наголосив, що Бузівська громада припинила діяльність та увійшла до складу Жашківської громади, а тому станом на час нового розгляду справи розділ "Архів документів" за посиланням https://buzivska.gromada.arhiv.org.ua/ є неактивним, водночас вказаний сайт працював до проведення реформи та припинення діяльності Бузівської сільської ради.

Позивач подав до суду відзив, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки рішення Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області від 31 січня 2018 року №4-4/VII "Про місцеві податки та збори в Бузівській сільській об`єднаній територіальній громаді на 2018 рік" не було оприлюднено, що досліджено судом першої інстанції, з урахуванням обставин на які вказав Верховний Суд у постанові від 26 жовтня 2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи на підставі наказу Головного управління ДФС у Черкаській області від 28 грудня 2018 року №2665 та направлень від 03 січня 2019 року №8/23-00-13-0411, №9/23-00-13-0411, від 18 січня 2019 року №67/23-00-14-0106, №68/23-00-14-0116, від 21 січня 2019 року №73/23-00-13-0505 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ "Черкасирибгосп" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 18 березня 2019 року № 87/23-00-14-0107/00476814, яким встановлено зокрема порушення ПрАТ "Черкасирибгосп" вимог пп. 269.1.2 п. 269.1 ст. 269 ПК України, в результаті чого занижено земельний податок за 2018 рік у Жашківському районі с. Бузівка на суму 2 401 300,80 грн.

На підставі акта перевірки від 18 березня 2019 року № 87/23-00-14-0107/00476814 Головним управлінням ДФС у Черкаській області прийнято зокрема податкове повідомлення-рішення від 15 квітня 2019 року № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 3 001 626,00 грн, з яких 2 401 300,80 грн. нараховано за податковими зобов`язаннями та 600 325,20 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції, з урахуванням висновків Верховного Суду дійшов висновку про недотримання суб`єктом владних повноважень - органом місцевого самоврядування приписів ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" щодо порядку і строків оприлюднення акту нормативно-правового характеру, у зв`язку із чим позивач, у спірних правовідносинах не повинен нести негативні наслідки внаслідок неналежного виконання органом місцевого самоврядування вимог Закону.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - ПК України).

Відповідно до пп. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПК України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).

Згідно з пп. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 ПК України землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Згідно з п. 269.1 ст. 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Підпунктом 270.1.1 п. 270.1 ст. 270 ПК України визначено, що об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом, а також площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Пунктом 271.2 ст. 271 ПК України встановлено, що рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно з п. 274.1 ст. 274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Пунктом 274.2 ст. 274 ПК України передбачено, що ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності).

Згідно з п. 284.1 ст. 284 ПК України Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки рішення щодо ставок земельного податку та наданих пільг зі сплати земельного податку юридичним та/або фізичним особам за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Нові зміни щодо зазначеної інформації надаються до 1 числа першого місяця кварталу, що настає за звітним кварталом, у якому відбулися зазначені зміни.

Згідно з п. 286.1 ст. 286 ПК України, яка визначає порядок обчислення плати за землю, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 287.1 ст. 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Згідно з п. 287.6 ст. 287 ПК України, при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

Відповідно до п. 288.7 ст.288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 14 вересня 2022 року у справі № 640/6013/19 платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.

Як встановлено судом першої інстанції за позивачем 29 червня 2016 року зареєстровано право постійного користування на земельні ділянки :01:001:1836 площею 44,9304 га, :01:001:1838 площею 5,741 га, :01:001:1837 площею 21,4487 га для рибогосподарських потреб землі водного фонду (Жашківський район, Бузівська сільська рада) на підставі державного акта на право постійного користування земельною ділянкою І-ЧР 000907 від 18 квітня 2001, виданого Бузівською сільською радою.

Позивачем 20 лютого 2018 року подано декларацію з плати за землю №, код органу місцевого самоврядування , Жашківський район, с. Бузівка Позивачем нараховано за категорію земель 10.07, дата реєстрації прав користування - 29 червня 2016 року, кадастрові номери :01:001:1836, :01:001:1837, :01:001:1838 за ставкою 1% за нормативною грошовою оцінкою 554931 грн від площі 72,1201 га - 400 216,80 грн земельного податку.

Приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 15 квітня 2019 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб по Бузівській сільській раді, контролюючий орган виходив з того, що рішенням Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області від 31 січня 2018 року № 4-4/VII "Про місцеві податки та збори в Бузівській сільській об`єднаній територіальній громаді на 2018 рік" встановлено ставку земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, та які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності), у розмірі 7% від їх нормативної грошової оцінки.

Як вбачається з матеріалів справи, під час попереднього розгляду даної справи судами першої та апеляційної інстанції досліджувалось питання щодо опублікування рішення Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області від 31 січня 2018 року №4-4/VII "Про місцеві податки та збори в Бузівській сільській об`єднаній територіальній громаді на 2018 рік".

Верховний Суд у постанові від 26 жовтня 2022 року в даній справі за наслідками розгляду касаційної скарги Головного управління ДПС у Черкаській області зазначив про те, що надана судами оцінка доказів з приводу обставини оприлюднення вказаного рішення, суперечить правилам, визначеним ст. 90 КАС України, оскільки висновки суду першої інстанції щодо не опублікування рішення органу місцевого самоврядування "обумовлені лише розміром текстового файлу, в якому, за твердженням відповідача, містилось відповідне рішення. Так, суд не звернув уваги на те, що розмір такого файлу міг бути не лише в МБ (мегабайтах), а й в інших менших розмірах (кілобайтах, байтах), а відтак для цілей вирішення цього спору суд не був позбавлений був можливості перейти за відповідним посиланням в мережі інтернет (скріншот адреси веб-сторінки в мережі інтернет надавався Відповідачем) та шляхом безпосереднього дослідження перевірити чи у відповідному файлі містилось рішення, з приводу опублікування якого виник спір.".

Також Верховний Суд зазначив про формальний підхід судів попередніх інстанцій щодо перевірки опублікування рішення органу місцевого самоврядування, про яке йде мова в розрізі спірних правовідносин.

Отже, в межах нового розгляду даної справи належить надати оцінку обставинам щодо здійснення (не здійснення) публікації рішення Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області від 31 січня 2018 року № 4-4/VII "Про місцеві податки та збори в Бузівській сільській об`єднаній територіальній громаді на 2018 рік" на веб-сторінці Бузівської сільської ради в мережі інтернет за посиланням, скріншот якого надавався відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи під час нового розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що посилання в мережі інтернет: https://buzivska.gromada.arhiv.org.ua/, за категорією "архів документів (рішення сесій, матеріали сесій)" не містить жодних рішень Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області.

Крім того, як вбачається зі змісту рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року у даній справі, представники сторін в судовому засіданні також здійснили перехід за вказаним посиланням, однак наявного у відкритому доступі опублікованого рішення Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області від 31 січня 2018 року № 4-4/VII "Про місцеві податки та збори в Бузівській сільській об`єднаній територіальній громаді на 2018 рік" не встановили.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем до пояснень від 17 вересня 2021 року (вх. №36975/21 від 27 вересня 2021 року) надано скріншоти екрану з офіційного сайту Бузівської сільської ради (т. 5 а.с. 191-204) щодо обставини оприлюднення рішення Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області від 31 січня 2018 року № 4-4/VII "Про місцеві податки та збори в Бузівській сільській об`єднаній територіальній громаді на 2018 рік", з якого вбачається наявність прикріпленого файлу під назвою "Файл 1" розмір якого становив 0 МБ.

На виконання вимог постанови Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у даній справі, судом апеляційної інстанції здійснено перехід за посилання https://buzivska.gromada.arhiv.org.ua/ та встановлено, що вказане посилання не містить публікації рішення Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області від 31 січня 2018 року № 4-4/VII "Про місцеві податки та збори в Бузівській сільській об`єднаній територіальній громаді на 2018 рік". Крім того сайт Бузівської об`єднаної територіальної громади є неактивним, розділ "Архів документів" не функціонує.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що рішення Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області від 31 січня 2018 року № 4-4/VII "Про місцеві податки та збори в Бузівській сільській об`єднаній територіальній громаді на 2018 рік" оприлюднено на офіційному сайті, який був доступний для перегляду на час дії відповідного рішення, водночас у зв`язку з припиненням діяльності Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області розділ "Архів документів" є не активним, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно з наданими відповідачем скріншотами розмір прикріпленого файлу рішення Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області від 31 січня 2018 року № 4-4/VII "Про місцеві податки та збори в Бузівській сільській об`єднаній територіальній громаді на 2018 рік" становить 0 МБ, водночас зазначене відповідачем посилання не містить публікації вказаного рішення, а сайт є неактивним, що на переконання колегії суддів свідчить про відсутність публікації зазначеного рішення на сайті органу місцевого самоврядування, доказів протилежного відповідачем не надано.

Отже враховуючи вищевикладене, а також відсутність у матеріалах адміністративної справи доказів, що підтверджують розміщення на дошці оголошень, опублікування в засобах масової інформації або на офіційному сайті органу місцевого самоврядування рішення Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області від 31 січня 2018 року №4-4/VII, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недотримання суб`єктом владних повноважень - органом місцевого самоврядування приписів ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" щодо порядку і строків оприлюднення акту нормативно-правового характеру, у зв`язку із чим позивач, у спірних правовідносинах не повинен нести негативні наслідки внаслідок неналежного виконання органом місцевого самоврядування вимог Закону.

Також колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Разом з тим, оскільки доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС у Черкаській області стосуються виключно оприлюднення рішення Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області від 31 січня 2018 року №4-4/VII "Про місцеві податки та збори в Бузівській сільській об`єднаній територіальній громаді на 2018 рік" на сайті відповідної ради, суд апеляційної інстанції не надає додаткової оцінки оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню.

Крім іншого, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов