Справа № 420/2708/23
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/2708/23

Перша інстанція: суддя Тарасишина О.М.,

повний текст судового рішення

складено 22.05.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Джабурія О.В.,
судді -Вербицької Н.В.,

при секретарі -Абович Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області (надалі - відповідач, КДКА), в якому заявив наступні позовні вимоги:

- скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області за №161-12/22 від 09.11.2022 року про відмову ОСОБА_1 в допуску до складання кваліфікаційного іспиту для здобуття права на зайняття адвокатською діяльністю;

- зобов`язати Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 на допуск до складання кваліфікаційного іспиту для здобуття права на зайняття адвокатською діяльністю та врахувати період роботи ОСОБА_1 на посаді дізнавача СД ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області до стажу роботи в галузі права.

Викладене в позовній заяві обґрунтування позовних вимог зводиться до того, що відповідач спірним рішенням неправомірно відмовив позивачу у допуску до складання кваліфікаційного іспиту для здобуття права на зайняття адвокатською діяльністю з підстав відсутності у позивача необхідного дворічного стажу роботи в галузі права, оскільки відповідач безпідставно не зарахував до такого стажу період роботи позивача на посаді дізнавача сектору дізнання відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 року позов задоволено частково наступним чином:

- скасовано рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області за №161-12/22 від 09.11.2022 року про відмову ОСОБА_1 в допуску до складання кваліфікаційного іспиту для здобуття права на зайняття адвокатською діяльністю;

- зобов`язано Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 на допуск до складання кваліфікаційного іспиту для здобуття права на зайняття адвокатською діяльністю;

- в решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів зазначає, що одним з критеріїв вмотивованості судового рішення є те, що у рішенні мають міститися відповіді на головні аргументи сторін, і таке рішення має бути підтвердженням того, що сторони були почуті судом.

Однак оскаржуване рішення таким вимогам не відповідає, оскільки не містить оцінки аргументів сторін та відповідей на ключові питання даного спору.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.09.2022 року позивач звернувся до відповідача з заявою про допуск до складання кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю.

До своєї заяви позивач, крім іншого, долучив засвідчену копію диплому Національного університету «Одеська юридична академія» серії М19 « 003213 від 16.01.2019 року та додатку до цього диплому № НОМЕР_1 від 16.01.2019 року, відповідно до яких позивач здобув ступень освіти - «магістр», спеціальність «Право», а також долучив і біографічну довідку, підготовлену ГУНП в Одеській області, відповідно до якої позивач займав наступні посади:

- з 03.2020 року по 06.2020 року посаду слідчого у слідчому відділенні Чорноморського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області;

- з 06.2020 року по 02.2021 року посаду інспектора сектору дізнання Чорноморського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області;

- з 02.2021 року посаду дізнавача сектору дізнання відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, на якій позивач працював на день звернення до КДКА Одеської області із заявою про допуск до складення кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю.

Спірним рішенням КДКА від 09.11.2022 року №161-12/22 ОСОБА_1 відмовлено в допуску до складання кваліфікаційного іспиту для здобуття права на зайняття адвокатською діяльністю, та роз`яснено ОСОБА_1 його право на повторне звернення із заявою про допуск до складання кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю після усунення обставин, які перешкоджають такому допуску.

Зі змісту спірного рішення слідує, що причини відмови позивачу у допуску до складання кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю полягають в тому, що оскільки посади дільничного офіцера поліції, інспектора сектору дізнання відділення поліції та дізнавача сектору дізнання відділення поліції за кваліфікаційними вимогами не потребують наявності виключно повної вищої юридичної освіти не нижче ступеня магістра (спеціаліста), тому періоди роботи позивача на таких посадах в силу положень підпункту 5 пункту 6 розділу 2 Порядку допуску до складання кваліфікаційного іспиту, порядок складання кваліфікаційного іспиту та методика оцінювання результатів складання кваліфікаційного іспиту для набуття права на зайняття адвокатською діяльністю в Україні, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2013 року №270, не можуть бути зараховані до стажу роботи в галузі права. Стаж роботи позивача на посаді слідчого з 03.2020 року по 06.2020 року зараховується до стажу роботи в галузі права, але становить менше дворічного стажу, встановленого частиною 1 ст.6 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Як слідує зі змісту мотивувальної та прохальної частин позовної заяви, позивач не погоджується зі спірним рішенням КДКА від 09.11.2022 року №161-12/22 лише в частині не зарахування до стажу його роботи в галузі права періоду роботи на посаді дізнавача сектору дізнання відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області з лютого 2021 року і до моменту звернення позивача до КДКА із заявою від 05.09.2022 року про допуск до складання кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю.

Саме цей період позивач в своїй позовній заяві просить суд зобов`язати відповідача врахувати до стажу його роботи в галузі права.

Таким чином, основні питання, на які повинен дати відповідь суд для вирішення даного спору, полягають в наступному:

- чи підлягає врахуванню період роботи позивача на посаді дізнавача до стажу його роботи в галузі права при вирішенні питання про допуск позивача до складання кваліфікаційного іспиту для здобуття права на зайняття адвокатською діяльністю?

- якщо так, то чи достатньо буде цього періоду для виконання позивачем вимог частини 1 ст.6 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» стосовно дворічного стажу роботи в галузі права?

Суд першої інстанції в своєму рішенні відповіді на ці ключові питання спору не надав. Задовольняючи позовні вимоги частково та скасовуючи спірне рішення КДКА від 09.11.2022 року №161-12/22, суд першої інстанції не зазначив, в чому полягає невідповідність такого рішення вимогам діючого законодавство та не вказав підстави для його скасування.

В апеляційній скарзі КДКА повторює наведену у спірному рішенні від 09.11.2022 року №161-12/22 позицію щодо неможливості врахування до стажу роботи в галузі права періоду роботи позивача на посаді дізнавача та додатково зазначає, що суд першої інстанції в своєму рішенні не встановив будь-яких порушень з боку відповідача при винесенні спірного рішення та не зазначив підстав для повторного розгляду заяви позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач, окрім підтримання своєї позиції, вкладеної у позовній заяві, вважає, що судом першої інстанції було неналежно обґрунтовано дане рішення, що не дає можливості дійти до однозначного висновку щодо підстав задоволення його позовних вимог.

Надаючи відповідь на вказані ключові питання даного спору, колегія суддів виходить з наступних нормативно-правових положень, які врегульовають спірні правовідносини.

Так, частиною 1 статті 6 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що повна вища юридична освіта - повна вища юридична освіта, здобута в Україні, а також повна вища юридична освіта, здобута в іноземних державах та визнана в Україні в установленому законом порядку; стаж роботи в галузі права - стаж роботи особи за спеціальністю після здобуття нею повної вищої юридичної освіти.

Відповідно до змісту статті 8 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» особа, яка виявила бажання стати адвокатом та відповідає вимогам частин першої та другої статті 6 цього Закону, має право звернутися до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за місцем проживання із заявою про допуск до складення кваліфікаційного іспиту.

За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури приймає рішення про:

1) допуск особи до кваліфікаційного іспиту;

2) відмову в допуску особи до кваліфікаційного іспиту.

Відповідно до розділу 2 Порядку допуску до складання кваліфікаційного іспиту, порядок складання кваліфікаційного іспиту та методика оцінювання результатів складання кваліфікаційного іспиту для набуття права на зайняття адвокатською діяльністю в Україні, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2013 року №270 (надалі - Порядок №270) встановлено, що особа, яка виявила бажання стати адвокатом (далі - Заявник), звертається до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону за місцем проживання із заявою про допуск до складення кваліфікаційного іспиту.

До заяви додається письмова згода Заявника на обробку персональних даних, проведення перевірки повноти та достовірності повідомлених ним відомостей та зобов`язання про надання необхідних для перевірки документів на запит КДКА, кваліфікаційної палати КДКА або визначеного нею члена палати.

У разі не надання особою, яка виявила бажання стати адвокатом, письмової згоди на перевірку достовірності і повноти повідомлених нею відомостей, така особа до кваліфікаційного іспиту не допускається.

Одночасно із заявою про допуск до складення кваліфікаційного іспиту Заявник надає наступні документи:

1) документ державного зразка (оригінал та нотаріально посвідчену копію) та додатки до нього, що підтверджують набуття заявником повної вищої юридичної освіти, не нижче ступеня магістра (спеціаліста) - другий (магістерський) рівень, спеціальність - «право», «правознавство», «правоохоронна діяльність», «міжнародне право»;

2) документ (документи) про підтвердження наявності у Заявника стажу роботи в галузі права не менше, ніж два роки (оригінал та нотаріально чи за місцем роботи посвідчену копію). Документами, що підтверджують стаж помічника адвоката є: трудовий договір з адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням), довідка (довідки) з компетентного органу (органів) про суму сплаченого єдиного соціального внеску, та податку з доходів фізичних осіб за час роботи на посаді помічника адвоката;

3) довідку встановленої форми, яка містить відомості з персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України про відсутність (наявність) судимості» (скорочену);

4) довідку медичної установи про стан здоров`я Заявника (медична довідка про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів форма №122-2/о, затверджена наказом МОЗ України №12 від 17.01.2002 року);

5) власноруч написану, засвідчену особистим підписом, довідку про підтвердження того, що за останні два роки, які передували зверненню, заявник не складав кваліфікаційного іспиту на право заняття адвокатською діяльністю в жодній кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури регіону, що йому не видавалось свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та не приймалось рішення про позбавлення такого свідоцтва;

6) оригінал та копію документа, який у встановленому законом порядку підтверджує реєстрацію місця проживання Заявника;

7) копію картки фізичної особи - платника податків, за виключенням випадків, коли особа відповідно до закону має право не отримувати таку картку;

8) копія документа про повну загальну середню освіту за умови, що такий документ підтверджує вивчення особою української мови як навчального предмета (дисципліни), або державного сертифіката про рівень володіння державною мовою, що видається Національною комісією зі стандартів державної мови.

При надходженні заяви про допуск до складення кваліфікаційного іспиту та доданих до неї документів особа, що приймає їх, зобов`язана засвідчити копії сторінок оригіналів документів, для яких не встановлено вимог про нотаріальне посвідчення копій, та одразу після цього повернути всі оригінали документів Заявнику (окрім оригіналів тих документів, які зберігаються в КДКА).

При визначенні місця проживання особи необхідно керуватися вимогами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Документами, що підтверджують місце проживання особи, є паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання в Україні, посвідка на тимчасове проживання в Україні, посвідчення біженця; посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту; посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист; довідка про звернення за захистом в Україні; документи, що підтверджують право власності та користування приміщенням тощо.

При надані особою документа про освіту, виданого навчальним закладом іноземної держави, слід керуватися наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 28.05.2012 року №632, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.06.2012 року за №960/21272 (з змінами і доповненнями) «Про порядок визнання і встановлення еквівалентності в Україні документів про освіту, виданих навчальними закладами інших держав».

До стажу роботи в галузі права слід зараховувати роботу на посадах:

1) судді, прокурора, слідчого, нотаріуса;

2) помічника адвоката, помічника судді або нотаріуса;

3) помічника-консультанта народного депутата України, який має вищу юридичну освіту за спеціальністю правознавство / правоохоронна діяльність / міжнародне право та працює на постійній основі за строковим трудовим договором;

4) юриста, юрисконсульта, головного юрисконсульта, начальника юридичного відділу;

5) в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організацій всіх форм власності, якщо такі посади за кваліфікаційними вимогами потребують наявності виключно повної вищої юридичної освіти, не нижче ступеня магістра (спеціаліста) - другий (магістерський) рівень, спеціальність - «право» («правознавство», «правоохоронна діяльність», «міжнародне право»);

6) науково-педагогічних або наукових працівників, що здійснюють навчання, виховання та професійну підготовку в професійно-технічних, вищих або післядипломних навчальних закладах, якщо такі посади за кваліфікаційними вимогами потребують наявності виключно повної вищої юридичної освіти, не нижче ступеня магістра (спеціаліста) - другий (магістерський) рівень, спеціальність - «право» («правознавство», «правоохоронна діяльність», «міжнародне право»);

7) працівників науково-дослідних установ, якщо такі посади за кваліфікаційними вимогами потребують наявності виключно повної вищої юридичної освіти, не нижче ступеня магістра (спеціаліста) - другий (магістерський) рівень, спеціальність - «право» («правознавство», «правоохоронна діяльність», «міжнародне право»);

8) на інших посадах, які відповідно до закону вимагають наявності виключно повної вищої юридичної освіти, не нижче ступеня магістра (спеціаліста) - другий (магістерський) рівень, спеціальність - «право» («правознавство», «правоохоронна діяльність», «міжнародне право»);

9) період здобуття особою ступеня доктора філософії у галузі права під час навчання в аспірантурі (ад`юнктурі);

10) народного депутата України після здобуття повної вищої юридичної освіти, не нижче ступеня магістра (спеціаліста) - другий (магістерський) рівень, спеціальність - «право» («правознавство», «правоохоронна діяльність», «міжнародне право»);

11) секретаря судового засідання, після здобуття повної вищої юридичної освіти, не нижче ступеня магістра (спеціаліста) - другий (магістерський) рівень, спеціальність - "«право» («правознавство», «правоохоронна діяльність», «міжнародне право»).

При виникненні складнощів з віднесенням посади особи до роботи в галузі права слід виходити з кваліфікаційних вимог посадової інструкції Заявника, а також загальних відомостей Класифікатора професій ДК 003:2010.

Як вже зазначено вище, наявність у позивача повної вищої юридичної освіти, не нижче ступеня магістра (спеціаліста), яку він здобув ще до початку своєї професійної діяльності, підтверджується дипломом Національного університету «Одеська юридична академія» серії М19 №003213 від 16.01.2019 року і сторонами не заперечується.

Періоди роботи позивача на посадах в органах Національної поліції в Одеській області, які відображені у наданій позивачем біографічній довідці, також не оспорюються сторонами.

Відповідаючи на питання: чи підлягає врахуванню період роботи позивача на посаді дізнавача до стажу його роботи в галузі права при вирішенні питання про допуск позивача до складання кваліфікаційного іспиту для здобуття права на зайняття адвокатською діяльністю, колегія суддів співвідносить ті професійні функції, які визначені посадовою інструкцією дізнавача, із положеннями частини 3 статті 6 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», якою визначено поняття «стаж роботи в галузі права».

Відповідно до посадової інструкції дізнавача сектору дізнання відділу поліції №5 Одеського Районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, на якій позивач працював з лютого 2021 року (а.с.6-9), дізнавач виконує, зокрема, такі професійні функції: здійснює досудове розслідування кримінальних проступків, віднесених до підслідності органів Національної поліції, у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України; забезпечує своєчасний розгляд заяв і повідомлень про кримінальні проступки та вносить відповідні відомості про них до Єдиного реєстру досудових розслідувань; проводить повне, усебічне та неупереджене розслідування кримінальних проступків; забезпечує реалізацію в повному обсязі прав і законних інтересів усіх учасників кримінального провадження; приймає обґрунтовані рішення про зупинення досудового розслідування або закриття кримінального провадження; забезпечує в установленому законом порядку вжиття заходів, спрямованих на відшкодування шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, тощо.

Як вже було зазначено вище, частиною 3 статті 6 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що для цілей цієї статті стаж роботи в галузі права - це стаж роботи особи за спеціальністю після здобуття нею повної вищої юридичної освіти.

Дослідивши положення посадової інструкції дізнавача сектору дізнання відділу поліції №5 Одеського Районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, колегія суддів вважає, що робота позивача на вказаній посаді після здобуття позивачем повної вищої юридичної освіти за ступенем магістра повинна зараховуватися до стажу роботи в галузі права, адже така робота повністю відповідає спеціальності «Право», яку здобув позивач.

Колегія суддів не може погодитися із доводами відповідача щодо неможливості врахування до стажу роботи в галузі права періоду роботи позивача на посаді дізнавача з тієї причини, що на посаді дізнавача може працювати особа з вищою юридичною освітою за освітньо-кваліфікаційним рівнем як магістра (спеціаліста), так і бакалавра, а не виключно магістра (спеціаліста), оскільки, по-перше - позивач здобув освітньо-кваліфікаційний рівень магістра (спеціаліста); по-друге - професійні функції на посаді дізнавача відповідають визначеному частиною 3 статті 6 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» критерію для включення цієї роботи до стажу роботи позивача в галузі права.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що застосування відповідачем у спірних правовідносинах такої кваліфікуючої ознаки до посади дізнавача, як наявності виключно повної вищої юридичної освіти, не нижче ступеня магістра (спеціаліста), не в повній мірі згоджується з положеннями Порядку №270, яким зараховується до стажу роботи в галузі права робота на посадах слідчого та секретаря судового, оскільки відповідно до кваліфікаційних вимог до цих посад, на них, як і на посаді дізнавача, можуть працювати особи з вищою освітою освітнього ступеня (освітньо-кваліфікаційного рівня) бакалавра, спеціаліста, магістра за спеціальністю «Правознавство» та «Право».

З наведених підстав, колегія суддів вважає помилковими доводи спірного рішення КДКА №161-12/22 від 09.11.2022 року стосовно неможливості включення періоду роботи позивача на посаді дізнавача до стажу роботи в галузі права.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що незважаючи на необхідність зарахування періоду роботи позивача на посаді дізнавача до стажу роботи в галузі права, цього періоду разом із періодом роботи позивача на посаді слідчого станом на день звернення позивача до КДКА із заявою від 05.09.2022 року було недостатньо для виконання позивачем вимог частини 1 ст.6 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» стосовно дворічного стажу роботи в галузі права, адже згідно вищевказаної біографічної довідки на посаді слідчого позивач перебував з 03.2020 року по 06.2020 року, тобто три місяці, а на посаді дізнавача - з 02.2021 року і по 05.09.2022 року (дата подачі заяви до КДКА), тобто повних 6 місяців.

Таким чином, на день звернення до відповідача із заявою про допуск до складання кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю (05.09.2022) стажу роботи позивача в галузі права становив менше двох років, що свідчить про невідповідність позивача вимогам частини 1 статті 6 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» та згідно статті 8 цього закону надавало відповідачу підстави для прийняття рішення про відмову в допуску позивача до кваліфікаційного іспиту.

Вирішуючи питання щодо можливості задоволення позовних вимог внаслідок встановленої колегією суддів помилковості мотивування спірного рішення КДКА №161-12/22 від 09.11.2022 року стосовно неможливості включення періоду роботи позивача на посаді дізнавача до стажу роботи в галузі права, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Слід зазначити, що виявлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених у ч.2 ст.2 КАС України критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову, однак за умови, що встановлено порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Якщо ж факту порушення прав свобод чи інтересів судом не встановлено, то підстави для задоволення позову відсутні незалежно від того, чи є дії або рішення суб`єкта владних повноважень протиправними.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач захищав своє право бути допущеним до складання кваліфікаційного іспиту для здобуття права на зайняття адвокатською діяльністю.

Однак, як встановлено колегією суддів, на день звернення позивача до КДКА із заявою про допуск до складання кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю позивач ще не набув права бути допущеним до складання такого кваліфікаційного іспиту, оскільки його стаж роботи в галузі права становив менше двох років.

Відсутність у позивача такого права згідно статті 8 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» надавало КДКА підстави для прийняття рішення про відмову в допуску позивача до кваліфікаційного іспиту.

Оскільки відповідач прийняв вірне за своєю суттю рішення №161-12/22 від 09.11.2022 року про відмову у допуску позивача до складання кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю, яке на момент його прийняття не порушувало право позивача бути допущеним до складання кваліфікаційного іспиту для здобуття права на зайняття адвокатською діяльністю в силу того, що позивач на той момент такого права ще не набув, колегія суддів вважає, що підстави для визнання протиправним та скасування спірного рішення відсутні, як відсутні і підстави для надання позивачу в рамках даного спору судового захисту в будь-який інший спосіб.

Колегія суддів звертає увагу, і про це також зазначено в передостанньому абзаці резолютивної частині спірного рішення КДКА №161-12/22 від 09.11.2022 року, що позивач має право на повторне звернення із заявою про допуск до складання кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю після усунення обставин, які перешкоджають такому допуску.

Підсумовуючи все вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року скасувати.

Прийняти по справі нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 13 вересня 2023 року.

Головуючий суддя К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька