Справа № 522/4614/23-Е
Суддя: Федчишена Т. Ю.
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/4614/23-Е
Провадження № 2-а/522/169/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Федчишеної Т. Ю., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України, поліцейського ВГРГБ 4 УПП в Миколаївській області капрала Аленая Павла про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси через підсистему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України, поліцейського ВГРГБ 4 УПП в Миколаївській області капрала Аленая Павла про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановою поліцейського ВГРГБ 4 УПП в Миколаївській області капрала поліції Аленая Павла серії БАБ № 528512 від 03.03.2023 його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн, оскільки позивач, керуючи автомобілем NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_1 , в Миколаївській області, Миколаївському районі, с. Коблево, вул. Одеська, 4, не виконав вимоги д.з. 5.16 та д.р. 1.18 «Напрямки руху по смугах». Позивач зазначає, що зі змісту указаної постанови слідує, що датою її складення є 03.03.2023, проте в ній зазначено, що адміністративне правопорушення вчинено 02.03.2023, із постанови не зрозуміло, порушення якого пункту правил дорожнього руху інкримінується позивачу (п. 2.4 Г чи п. 2.4.1), також у зв`язку з виправленнями у постанові не зрозуміло якою нормою КУпАП працівником поліції кваліфіковано його дії (ч. 1 ст. 121 чи ст. 122). З постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки під час її винесення відповідачем не дотримано вимоги ст. ст. 7, 9, 23, 33, 222, 245-249, 251, 255, 268, 280, 283-284 КУпАП, а саме при розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили про подію та склад адміністративного правопорушення. В оскаржуваній постанові відповідачем жодним чином не зафіксовано факт порушення правил дорожнього руху під час керуванням ним транспортним засобом, після зупинки поліцейським автомобіля під його керуванням, ним було пред`явлено на вимогу поліцейського посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, у постанові не викладено опис обставин та докази, на яких ґрунтується висновок поліцейського про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Указує, що відповідачем, за допомогою мобільного телефону продемонстровано йому уривок відеозапису, без ідентифікаційних ознак за часом та місцем події, яка велась кимось з іншого не встановленого місця, яке розташоване в іншому місці від того, де перебував патрульний автомобіль та було його зупинено, на якому було зображення руху схожого за ознаками з автомобілем під його керуванням (кольором та формою кузова) по проїзній частині невстановленої дороги, однак в порушення імперативних вимог ч. 3 ст. 283 КУпАП, в оскаржуваній постанові відповідачем у подальшому не зазначено посилання на технічний засіб, яким здійснювався відеозапис, якщо такий здійснювався, що, на його думку, є порушенням вимог ст. ст. 251, 268 КУпАП, тобто викладені в постанові обставини жодним чином не підтверджені, та відповідно відсутні докази, визначені ст. 251 КУпАП. Крім того зазначає, що в порушення ч. 2 та ч. 3 ст. 283 КУпАП, в оскаржуваній постанові відповідачем також не зазначено, по батькові посадової особи, яка винесла постанову; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові), а на власний розсуд російською мовою зазначено його прізвище, ім`я та по батькові; опису обставин справи, встановлених під час розгляду справи та зміст, оскільки такий опис в постанові відповідачем зводиться лише до перелічення пунктів ПДР, а опис допущеного порушення по суті правил дорожнього руху не викладено; нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП чи передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, тобто внаслідок виправлення відповідачем тексту постанови, неможливо з`ясувати, яким саме нормативним актом передбачається відповідальність за адміністративне правопорушення; дату вчинення адміністративного правопорушення, а саме в постанові, винесеній 03.03.2023, відповідачем зазначено дату скоєння правопорушення 02.03.2023, однак у цю дату він перебував в іншому місці від того де розглядалась справа про адміністративне правопорушення; відомості щодо транспортного засобу, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак). Згідно наданих відповідачу на його вимогу документів, він керував транспортним засобом на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_2 , але в постанові відповідачем внесено інші відомості щодо посвідчення іншого водія серії НОМЕР_3 , яке йому не належить, а також не зазначено конкретну модель транспортного засобу, яким він керував на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий здійснювався), відповідно в постанові відповідачем не здійснено посилання на дослідження доказів, що можуть свідчити про вчинене адміністративне правопорушення, про що вказує незаповнений відповідачем пункт 7 «до постанови додаються», у зв`язку з чим постанова серії БАБ № 528512 від 03.03.2023 не містить жодного доказу вчинення ним адміністративного правопорушення.

За наведених підстав, просив скасувати постанову серії БАБ № 528512 від 03.03.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн та закрити справу у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, а також вирішити питання про судові витрати.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву, зобов`язано Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України протягом 7 днів з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду належним чином засвідчені копії: постанови про накладення адміністративного стягнення БАБ № 528512 від 03 березня 2023 року відносно ОСОБА_1 , а також усіх матеріалів, на підставі яких прийнято вказану постанову.

У відзиві на позовну заяву Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції посилається на безпідставність вимог позивача, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Указує, що підставою для прийняття оскаржуваної постанови стало порушення ОСОБА_1 п. п. 8.4 «ґ» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Посилається на законність дій поліцейського та з`ясування у повному обсязі обставин справи. Вважає, що позивачем, усупереч ч. 1 ст. 77 КАС України, не надано жодного підтвердження, що спростовує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Посилається на те, що факт вчинення позивачем інкримінованого правопорушення підтверджується записами з нагрудного відеореєстратора 474676, на якому зафіксовано правопорушення та подальшу зупинку транспортного засобу. На відеозаписі зафіксовано, що поліцейський назвався водію, пояснив суть правопорушення, причину та підстави перевірки документів, водію було роз`яснено права та повідомлено, що відносно нього буде винесена постанова про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП за невиконання вимог дорожнього знаку 5.16 ПДР України та дорожньої розмітки 1.18 та порушення п.п. 8.4 «ґ» Правил дорожнього руху України. Порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 визнав. Також відповідач зазначає, що бланк постанови повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

На виконання вимог Приморського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2023 року в порядку частини четвертої статті 9 КАС України, від Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції надійшла копія постанови серії БАБ № 528512 від 03.03.2023 та відеозапис.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, зазначає наступне.

Судом установлено, що постановою поліцейського ВГРГБ 4 УПП в Миколаївській області капрала поліції Аленая Павла серії БАБ № 528512 від 03.03.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн, оскільки ОСОБА_1 , керуючи автомобілем NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_1 , 03.03.2023 о 17:12 в Миколаївській області, Миколаївському районі, с. Коблево, вул. Одеська, 4, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 та дорожньої розмітки 1.18 «Напрямки руху по смугах», чим порушив п. 8.4 Ґ Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з п. 1 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 (далі - Інструкція № 1395), розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395 встановлено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною першою ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктами 4-5 Розділу І Інструкції 1395 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з частиною першої ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п. 8.4 пп. «ґ» ПДР дорожні знаки поділяються, зокрема на інформаційно-вказівні знаки, які запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Дорожня розмітка 1.18 ПДР України показує дозволені напрямки руху по смугах на перехресті, транспортній розв`язці в різних рівнях, в місці влаштування віднесеного лівого повороту чи розвороту. Застосовується самостійно або в поєднанні зі знаками 5.16, 5.18; розмітка із зображенням тупика наноситься для зазначення того, що поворот на найближчу проїзну частину заборонено; розмітка, яка дозволяє поворот ліворуч з крайньої лівої смуги, дозволяє також розворот.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, Великою Палатою Верховного Суду у п. 47 постанови від 25.06.2020 у справі №520/2261/19 зроблено висновок, що визначений вищезгаданою правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У позовній заяві позивач указує, що зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що датою її складення є 03.03.2023, проте в ній зазначено, що адміністративне правопорушення вчинено 02.03.2023, із постанови не зрозуміло, порушення якого пункту правил дорожнього руху інкримінується позивачу (п. 2.4 Г чи п. 2.4.1), також у зв`язку з виправленнями у постанові не зрозуміло якою нормою КУпАП працівником поліції кваліфіковано його дії (ч. 1 ст. 121 чи ст. 122).

Натомість, із копії постанови, наданої відповідачем на виконання вимог ухвали суду, чітко вбачається, що датою складення постанови та датою вчинення адміністративного правопорушення є 03.03.2023. У постанові, викладаючи суть адміністративного правопорушення, поліцейським зазначено про порушення позивачем п. 8.4 Ґ Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, на посилання позивача на окремі недоліки оформлення оскаржуваної постанови, суд зауважує, що окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 11.09.2018 по справі № 826/11623/16 (провадження № К/9901/50453/18) та в постанові Верховного Суду від 14.08.2018 по справі № 826/15341/15 (провадження № К/9901/19896/18).

Матеріалами справи, в тому числі відеозаписом підтверджується невиконання позивачем вимог дорожнього знаку 5.16 ПДР України та дорожньої розмітки 1.18 та порушення цим Правил дорожнього руху України.

Отже, на переконання суду, відповідачем Управлінням патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції надано належні та достатні докази, в розумінні норм Кодексу адміністративного судочинства України, на підтвердження «поза розумним сумнівом» факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Інші доводи не спростовують правомірності прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення.

Отже, поліцейський діяв відповідно до покладених на нього повноважень та дотримався процедури притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до приписів КУпАП, а тому вимоги позивача є безпідставними та не обґрунтованими.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, посадова особа відповідача діяла у межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства, суб`єктом владних повноважень, у відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, доведено правомірність прийнятого ним рішення, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення пред`явленого адміністративного позову.

Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 72, 77, 242-246, 250, 272, 286, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України, поліцейського ВГРГБ 4 УПП в Миколаївській області капрала Аленая Павла про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його підписання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА