Справа № 240/12770/23
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Житомир справа № 240/12770/23

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом в якому просить визнати протиправними дії щодо відмови у виплаті одноразової компенсації по втраті годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків ЧАЕС та зобов`язати Управління соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради (далі - відповідач) виплатити одноразову компенсацію по втраті годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків ЧАЕС.

Предметом спору у справі є відмова, оформлена листом від 26.09.2022, у виплаті позивачу одноразової компенсації у зв`язку з втратою годувальника - учасника ліквідації наслідків ЧАЕС. Причиною відмови зазначено: оскільки з дати смерті чоловіка пройшло більше року, то управління не має законних підстав призначити зазначену допомогу. Крім того, Вами надіслано неповний пакет документів, а саме: відсутня довідка про те, що Ви разом зі своїм чоловіком проживали до дня його смерті, вели спільне господарство та були на його утриманні (або частковому утриманні) померлого; відсутня копія Вашого паспорта. Разом з тим, позивач у позову зазначає, що довідка про спільне проживання, ведення спільного господарства та про перебування на утриманні (або частковому утриманні) померлого, не є обов`язковою в переліку документів, однак її отримала 12.10.2022 №486. Зауважує, що вимогами закону передбачено, що виплата одноразової компенсації дружині померлого громадянина, смерть якого пов`язана з ЧАЕС, здійснюється лише після подання нею відповідного переліку документів, до складу якого, в тому числі, входять й експертний висновок міжвідомчої експертної комісії з установлення причинного зв`язку хвороби. Даний висновок отриманий 03.06.2022 за №11873. Позивач вказує, що не могла звернутися до Управління соціального захисту населення в межах одного року з дня смерті свого чоловіка, адже на момент спливу строку був карантин, спричинений COVID -19, а також повномасштабне військове вторгнення на Україну з боку російської федерації. Звертає увагу, що Закон №796-XII не містить обмежень у часі звернення із заявою про виплату та не встановлює будь-якого строку для звернення із такою заявою. Кабінету Міністрів України даним Законом надано повноваження встановити порядок та розміри виплати допомоги згідно статті 48 Закону і не надано право встановлювати обмеження щодо часу звернення до відповідача із відповідною заявою, що свідчить про встановлення Кабінетом Міністрів України не виправданих обмежень для громадян. Тобто, відмовляючи у виплаті одноразової компенсації відповідач діяв не на підставі закону і, його відмова є неправомірною.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року позовну заяву залишено без руху.

До суду 27 липня 2023 року надійшла заява про поновлення пропущеного строку, передбаченого статтею 122 КАС України на подання даного позову до Житомирського окружного адміністративного суду. До заяви додано додатки: виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 0919 від 25 липня 2013, консультативний висновок спеціаліста КНП "Обласний медичний центр" від 04.04.2023, квитанція про сплату судового збору.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду, поновлено ОСОБА_2 пропущений строк звернення до адміністративного суду, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Зобов`язано Управління соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради надати до суду у термін, протягом п`ятнадцяти днів, з дня отримання даної ухвали належним чином завірені копії: заяви від 08.09.2022 та доданих до неї документів, що подані ОСОБА_1 для призначення компенсації по втраті годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи; рішення (за наявності) або письмової відповіді на заяву ОСОБА_1 від 08.09.2022 щодо призначення компенсації по втраті годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

До суду 06.09.2023, на виконання вимог ухвали суду від 31.07.2023, відповідач надав витребувані документи.

У відзиві, який зареєстрований судом 06.09.2023, відповідач зазначив про те, що у відповідності до положень п.7 порядку виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року №760 одноразова компенсація у зв`язку з втратою годувальника, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, участю у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, виплачується дружині чи чоловікові в разі, коли вони не одружилися вдруге, сім`ї померлого годувальника з числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в якій є непрацездатні особи, що були на утриманні померлого на момент його смерті. ОСОБА_2 є працюючою особою, яка отримує щомісяця заробітну плату, а також отримує пенсію. Тому за життя її чоловіка вона не перебувала на його утриманні, була працездатна, що суперечить вимогам п.7 вищевказаного порядку. Крім цього, звертають увагу суду, що чоловік позивачки помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і їй ніщо не заважало звернутися за отриманням виплати. Управління працювало у штатному режимі. Позивач звернулася до управління лише 08.09.2022, що значно перевищує термін для звернення, встановлений законом. Просять відмовити у задоовленні позовних вимог за безпідставністю.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 25.04.1997 ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 21.05.2021, актовий запис №1942, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до експертного висновку № 11873 від 03.06.2022 Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС по встановленню причинного зв`язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, захворювання ОСОБА_3 , що призвело до смерті, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивач має статус дружини померлого громадянина із числа учасників ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС категорії I, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, що стверджується копією посвідчення НОМЕР_3 , виданого 10.08.2022 року Житомирською облдержадміністрацією.

ОСОБА_1 08.09.2022 звернулася до відповідача із заявою про призначення одноразової компенсації вдові, яка втратила годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою. До заяви, відповідно до законодавства, додано 4 документи на 4 аркушах: свідоцтво про смерть ОСОБА_3 серія НОМЕР_2 від 21.05.2021, актовий запис №1942.

На вказану заяву відповідачем надіслано лист від 26.09.2022 №1213/07-02, у якому повідомлено, що відповідно до п.3 Порядку виплата одноразової компенсації здійснюється за заявою, форма якої затверджується Мінсоцполітики, поданою заінтересованою особою протягом шести місяців з дати встановлення інвалідності або смерті годувальника. Оскільки з дати смерті чоловіка пройшло більше року, то управління немає законних підстав призначити зазначену допомогу. Крім того, Вами надіслано неповний пакет документів, а саме: відсутня довідка про те, що Ви разом зі своїм чоловіком проживали до дня його смерті, вели спільне господарство та були на його утриманні (або частковому утриманні) померлого; відсутня копія Вашого паспорта.

Позивач вважає протиправною відмову у виплаті одноразової компенсації по смерті чоловіка ОСОБА_4 , як учасника ліквідації наслідків ЧАЕС, тому звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

За приписами ч.1,2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII (далі - Закон №796).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 13 Закону №796 держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов`язується відшкодувати її за втрату годувальника, якщо його смерть пов`язана з Чорнобильською катастрофою

Статтею 48 Закону №796 встановлено компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, які стали особами з інвалідністю внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, сім`ям у зв`язку із втратою годувальника та щорічна допомога на оздоровлення.

За приписами статті 48 Закону №796 визначено, що одноразова компенсація виплачується учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали особами з інвалідністю внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків інших ядерних аварій, особам, які брали участь у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, які стали особами з інвалідністю внаслідок відповідних ядерних аварій та випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, дружинам (чоловікам), якщо та (той) не одружилися вдруге, померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, участю у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, сім`ям, які втратили годувальника, та батькам померлого із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, дітям з інвалідністю, інвалідність яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою.

Компенсація та допомога, передбачені цією статтею, виплачуються в порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України.

Щодо строку звернення позивача за виплатою одноразової компенсації.

Так, Законом №796, а саме, статтею 48 встановлено, що компенсація, передбачена цією статтею, виплачуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України 26 квітня 2016 року прийнято Постанову №760 «Про затвердження Порядку виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян» (далі - Порядок №760) .

Пунктом 3 Порядку №760 передбачено, що виплата одноразової компенсації здійснюється за заявою, форма якої затверджується Мінсоцполітики, поданою заінтересованою особою протягом шести місяців з дати встановлення інвалідності або смерті годувальника.

Таким чином, Законом №796 не передбачено строків звернення за одноразовою компенсацією в разі втрати особи, яка померла внаслідок Чорнобильської АЕС. Цим Законом (ст.48) надано право КМУ встановлювати виключно порядок та розміри, але не строки звернення за компенсацією, тому суд вважає необґрунтованими доводи відповідача у цій частині.

Щодо права позивача на вказану одноразову компенсацію.

Так, Порядок №760 регулює питання здійснення виплати передбачених статтею 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї (далі - одноразова компенсація), та щорічної допомоги на оздоровлення (далі - щорічна допомога) деяким категоріям громадян.

Відповідно до пункту 2 Порядку №760 визначено, що одноразова компенсація та щорічна допомога виплачуються за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на відповідний рік для соціального захисту громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних і районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад за місцем фактичного проживання (перебування) громадян.

Пунктом 3 Порядку №760 передбачено, що виплата одноразової компенсації здійснюється за заявою, форма якої затверджується Мінсоцполітики, поданою заінтересованою особою протягом шести місяців з дати встановлення інвалідності або смерті годувальника.

Згідно положень п.7 Порядку №760 встановлено, що одноразова компенсація у зв`язку з втратою годувальника, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, участю у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, виплачується дружині чи чоловікові в разі, коли вони не одружилися вдруге, сім`ї померлого годувальника з числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в якій є непрацездатні особи, що були на утриманні померлого на момент його смерті.

Виплата одноразової компенсації здійснюється на підставі: свідоцтва про смерть; документа, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, складення ядерних зарядів та здійснення на них регламентних робіт, із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; свідоцтва про шлюб; експертного висновку міжвідомчої експертної комісії з установлення причинного зв`язку хвороби, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, іншої ядерної аварії, участі в ядерному випробуванні, військовому навчанні із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт або військово-лікарської комісії, що діє в системі МВС, СБУ чи Міноборони.

Одноразова компенсація у зв`язку з втратою годувальника, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, участю у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, виплачується дружині чи чоловікові в разі, коли вони не одружилися вдруге, сім`ї померлого годувальника з числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в якій є непрацездатні особи, що були на утриманні померлого на момент його смерті.

Належність до непрацездатних осіб та членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, визначається згідно із статтею 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно п.п. 1, 3 ч.2 ст.36 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058-IV) непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), -до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти-до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (п. 3).

Відповідно до даних, які містяться в базі АСОПД ІОЦ Міністерства соціальної політики України, ОСОБА_1 , як на день звернення до відповідача 22.09.2022, так і, станом на 10.08.2023 є працюючою особою, яка отримує щомісячну заробітну плату та пенсійні виплати.

Таким чином, позивач хоч і належить до непрацездатних осіб, оскільки досягла пенсійного віку та отримує пенсійні виплати, однак в силу ч.2 ст.36 Закону №1058-IV не була на утриманні померлого годувальника і, відповідно до доказів, що місться матеріалах справи з 15.10.2008 продовжує працювати та отримувати заробіту плату.

Відповідно до вищезазначених норм та враховуючи відсутність документальних доказів про те, що позивач перебувала на утриманні померлого годувальника, позивач не має право на одноразову компенсацію в разі втрати годувальника, із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 28.02.2023 у справі №147/877/17, адміністративне провадження №К/9901/47154/18.

За таких обставин, суд дійшов вважає, що ОСОБА_1 не є особою, яка відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання одноразової компенсації, в разі втрати годувальника, із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У разі надання відповідачем доводів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про правомірність його рішень, дій чи бездіяльності, позивач має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач довів, що він діяв в межах повноважень та в спосіб, передбачений законом, а тому позов безпідставний та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України

вирішив:

У задоволення позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради (Площа Польова, 8, м.Житомир,10009, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук