Справа № 420/14352/23
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/14352/23

Перша інстанція: суддя Марин П.П.,

повний текст судового рішення

складено 20.07.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2023 року за позовом ОСОБА_1 до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління ДПС в Одеській області про визнання дій протиправними,-

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

20.06.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просив визнати виконавчі дії державного виконавця, Калашников Р.В. стосовно заведення виконавчого провадження №71927492 незаконними та неправомірними.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м.Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Одеса) Калашников Р.В. щодо відкриття виконавчого провадження №71927492 від 02.06.2023 року та накладення арешту на рахунки позивача є незаконними та протиправними, оскільки виконавчий лист №420/15222/21, виданий 09.03.2022 року Одеським окружним адміністративним судом є недійсним, так як строк подання цього листа складає 3 місяці і закінчився 26.04.2022 року. Оскільки дата постанови виконавця 02.06.2023 року. Тобто, за твердженням позивача, строки на подання виконавчого документу пропущені більше ніж на рік. Тому позивач вважає, що державним виконавцем порушено вимоги ст.4 п.4 пп.2 та пп.6 де зазначено, що виконавець повертає виконавчий документ стягувачу якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання або виконавчий документ не відповідає вимогам ст.4 ЗУ Про виконавче провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2023 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі. Апелянт вважає, що судом першої інстанції при вирішенні справи недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; неправильно застосовані норми процесуального та матеріального права, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення.

23.08.2023 року (вх.19698/23) до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу , в якому відповідач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 по справі №420/15222/21 адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеської області (вул. Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення суми податкового боргу задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , суму заборгованості: пені за поруш, термінів розрах. у сфері зед, невик. зобов., та ш/с за поруш вимог валютн., законод. у сумі 118694 гри. 06 коп., на бюджетний рахунок UA0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК 21081500, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м. Одеса/21081000.

Ухвалою П`ятого апеляційного суду від 24.01.2022 року апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року у справі № 420/15222/21 за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , про стягнення суми податкового боргу повернуто скаржнику.

09 березня 2022 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №420/15222/21 щодо стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , суму заборгованості: пені за поруш, термінів розрах. у сфері зед, невик. зобов., та ш/с за поруш вимог валютн., законод. у сумі 118694 гри. 06 коп., на бюджетний рахунок UA0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК 21081500, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м. Одеса/21081000.

Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання 26.04.2022 року.

02.05.2023 року до суду від представника позивача надійшла заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою суду від 09.05.2023 року заяву представника позивача про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі №420/15222/21 - задоволено. Поновлено Головному управлінню ДПС в Одеській області строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №420/15222/21, виданого Одеським окружним адміністративним судом на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду 26.10.2021 року по справі №420/15222/21.

01.06.2023 року до Київського відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява Головним управлінням ДПС в Одеській області від 17.05.2023 року №7651/5/15-32-13-05-06 (вх. №12106) про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , суму заборгованості 118694 грн. 06 коп., на бюджетний рахунок UA0015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м. Одеса/21081000.

До заяви додано оригінал виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 09.03.2022 року по справі №420/15222/21 та ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 року.

Постановою старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Калашніковим Р.В. від 02.06.2023 року відкрито виконавче провадження №71927492.

Копія постанови отримана представником позивача за довіреністю 09.06.2023 року, про що свідчить підпис представника Михайловської Т.В.

Також постановою старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Калашніковим Р.В. від 02.06.2023 року у ВП №71927492 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору / основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 130732,46 грн.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.4 ст.372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно із ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1, 2 ч.1 ст.3 Закону України Про виконавче провадження визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як, виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.4 ст.4 Закону України Про виконавче провадження виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Частиною 6 статті 12 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч.5, 7 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти/електронні гроші боржника.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги щодо неправомірності дій відповідача, виходячи з наступного:

Відповідно до ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року заява представника позивача про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі №420/15222/21- задоволена.

Поновлено Головному управлінню ДПС в Одеській області строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №420/15222/21, виданого Одеським окружним адміністративним судоми на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду 26.10.2021 року по справі №420/15222/21.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2023 року апеляційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишена без задоволення, ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року - залишена без змін.

02.06.2023 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Калашнікоим Р.В. відкрито виконавче провадження ВП №7192749.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.06.2023 року та постанови про накладення арешту на кошти боржника від 02.06.2023 року державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому правові підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Щодо доводів апелянта про залучення доказів до матеріалів справи, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1,2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Згідно із ст. 75 Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1,2 ст. 76 достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 ч.1.2 кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Тобто, відповідач, надав доказування правомірності свого рішення та дій, а позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги щодо протиправності дій відповідача.

Колегія суддів не надає правової оцінки щодо ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року по справі №420/15222/21 та матеріалам цієї справи, так як судове рішення набрало законної сили.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, щодо відмови у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з вимогами ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, колегія суддів вважає, що дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м.Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Одеса) Калашникова Р.В. щодо відкриття виконавчого провадження №71927492 від 02.06.2023 року та накладення арешту на рахунки позивача є правомірними.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2023 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді Н.В. Вербицька К.В.Кравченко