Справа № 280/2739/22
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 вересня 2023 року м. Дніпросправа № 280/2739/22
(суддя Стрельнікова Н.В., м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року у справі №280/2739/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14 лютого 2022 року звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області згідно з яким просить:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 04.11.2021 року № 0-0826;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.09.2021 року № 9 про застосування штрафу у розмірі 34000 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.09.2021 року №9 про застосування штрафу у розмірі 1020 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.09.2021 року №9 про застосування штрафу у розмірі 96 грн.

Позов обґрунтовано тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем протиправно, оскільки контролюючий орган під час проведення перевірки не здобув доказів порушення позивачем вимог закону, при цьому відповідачем порушено порядок проведення податкової перевірки. Зважаючи на протиправність оскаржуваних повідомлень-рішень, вимога від 04.11.2021 року підлягає скасуванню.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.12.2022 по справі №333/6245/21 та постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.12.2022 по справі №333/6244/21, які набрали законної сили 04.01.2022 року встановлено відсутність обставин та події порушення позивачем, про які зазначено в акті перевірки від 06.08.2021 року. Також, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення позивачем порушень, за які оскаржуваними рішеннями до позивача було застосовано штрафні санкції, відповідно й податкова вимога від 04.11.2021 року № 0-0826 про встановлення податкового боргу у розмірі 35106 грн є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки сформована на підставі протиправних податкових повідомлень-рішень. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що суд першої інстанції безпідставно послався на постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.12.2022 по справі №333/6245/21 та від 22.12.2022 по справі №333/6244/21 зважаючи на їх відсутність в матеріалах справи. Також відповідач зазначає про те, що результати розгляду справи щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності не можуть звільняти особу суб`єкта господарювання від фінансової відповідальності. Відповідач зазначає і про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень і вимоги. Також, відповідач вказує на пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом зважаючи на те, що за умовами статті 42 ПКУ акт фактичної перевірки вважається врученими позивачу 10.09.2021 року, оскаржувані податкові повідомлення-рішення 16.10.2021 року відповідно до відмітки укрпошти на конверті (штемпелю) та довідки про причини повернення.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що наказом Головного управління Д1ІС у Запорізькій області № 2219-11 від 27.07.2021 «Про проведення фактичної перевірки об`єкту торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 » на підставі ст.20 п.75.1.3 п. 75.1 ст.75, пп.80.2.3. п.80.2 ст. 80 Податкового Кодексу України було наказано провести з 27 липня 2021 року тривалістю не більше 10 діб фактичну перевірку об`єкту торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.01.2021 по день закінчення фактичної перевірки, з питання дотримання норм законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами; вимог законодавства, які регулює ведення касових операцій: наявності ліцензій та інших документів; установлених правил торгівлі підакцизними товарами; а також з інших питань, що регулюють виробництво та облік підакцизних товарів в Україні (а.с.21).

На підставі вищезазначеного акта було видано направлення на перевірку №3472 від 27.07.2021 року, №3417 від 27.07.2021 року, №3470 від 27.07.2021 року та №3473 від 27.07.2021 року (а.с.92-95).

05.08.2021 було складений акт (довідка) фактичної перевірки, зареєстрований 06.08.2021 року за №7346/08/01/07/09/ НОМЕР_1 (далі Акт). У акті зазначено: початок перевірки 27.07.2021 о 18-10 год., проведено перевірку господарської одиниці бар на території розважального комплексу що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкта господарської дільності ФОП ОСОБА_1 .

Актом встановлені наступні порушення:

1) Проведення розрахункової операції без використання реєстратора розрахункових операцій при продажу 1 піци за ціною 200 грн. 2 пляшок води мінеральної «Моршинська» 1 л за ціною 55 грн, 0.5 л пива «Кроненбург» за ціною 50 грн, 1 пляшки вина ігристого «Шабо брют» 0,75 л за ціною 250 грн. та кальяну за ціною 250 гри на загальну суму 860 грн. реєстратор розрахункових операцій на господарському об`єкті відсутній; розрахунок був проведений через платіжний термінал, згідно повідомлення банку про транзакцію. отримувачем коштів є ФОП ОСОБА_1 ,

2) перевіркою встановлено роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами (кальяну) без наявності відповідних ліцензій. Так. 27.07.2021 року у барі на території розважального комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.гі.п. НОМЕР_1 ) були реалізовані алкогольні напої та кальян (зазначено вище).

3) платником податків в порушення ст.85 Податкового кодексу України посадовим особам контролюючого органу не надано до перевірки всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки за перевіряємий період, а саме - книга обліку доходів та витрат, первинні документи на товар, що знаходився на реалізації, ліцензії, документ на право власності/користування господарської одиниці (реєстраційні дані, зазначені в акті перевірки, сформовані з баз ДПС України) (а.с.96-97).

У зв`язку з відмовою позивача отримувати акт №7346/08/01/07/09/ НОМЕР_1 , його було направлено позивачу засобами поштового зв`язку (а.с.26, 100-101).

За результатом розгляду матеріалів перевірки Головним управлінням ДПС у Запорізькій області були прийняті податкові повідомлення-рішення № 9 від 16.09.2021 на суму 86 грн, №9 від 16.09.2021 на суму 34000 грн, та №9 від 16.09.2021 на суму 1020 грн (а.с.102, 104, 106).

Також, відповідачем 04.11.2021 року на підставі вищезазначених податкових повідомлень-рішень було сформовано податкову вимогу від 04.11.2021 року № 0-0826 на загальну суму 34106 грн (а.с.10).

Законність та обґрунтованість вищезазначених податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з правовою позицією, що висловлена колегією суддів у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 (справа №826/17123/18, провадження №К/9901/25669/19), оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень платник податків може посилатись на порушення порядку проведення такої перевірки (наказу), яким судами, поряд із встановленими в ході перевірки порушеннями податкового та/або іншого законодавства, має бути надана правова оцінка в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні та проведенні перевірки може бути підставою позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та, відповідно, на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Встановлене статтями 75-81 ПК України правове регулювання визначає певні обов`язкові умови, за наявності яких перевірка може вважатися такою, що проведена належним чином.

З системного аналізу зазначених норм цього Кодексу випливає, що проведення перевірки як контрольного заходу передбачає такі етапи її проведення: встановлення підстав для проведення перевірки; прийняття контролюючим органом рішення про проведення перевірки, яке оформлюється наказом керівника цього органу; допуск до перевірки; вивчення наданих платником податків документів та/або інших матеріалів; оформлення результатів перевірки.

Реалізація зазначених етапів означає, що податкова перевірка відбулася як юридичний факт, на підставі якого керівник податкового органу може зробити висновок про наявність податкового правопорушення та прийняти відповідне рішення.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Пунктом 81.1 статті 81 ПК України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що матеріали справи не містять доказів вручення позивачу чи уповноваженій особі копії наказу №2219-11 «Про проведення фактичної перевірки» та направлень на перевірку від 27.07.2021 року, що підтверджує доводи позивача про порушення відповідачем порядку проведення перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, актом №7346/08/01/07/09/ НОМЕР_1 встановлені наступні порушення:

1) проведення розрахункової операції без використання реєстратора розрахункових операцій при продажу 1 піци за ціною 200 грн. 2 пляшок води мінеральної «Моршинська» 1 л за ціною 55 грн, 0.5 л пива «Кроненбург» за ціною 50 грн, 1 пляшки вина ігристого «Шабо брют» 0,75 л за ціною 250 грн. та кальяну за ціною 250 гри на загальну суму 860 грн. реєстратор розрахункових операцій на господарському об`єкті відсутній; розрахунок був проведений через платіжний термінал, згідно повідомлення банку про транзакцію. отримувачем коштів є ФОП ОСОБА_1 ,

2) перевіркою встановлено роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами (кальяну) без наявності відповідних ліцензій. Так. 27,07,2021 року у барі на території розважального комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .в якому здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.гі.п. НОМЕР_1 ) були реалізовані алкогольні напої та кальян (зазначено вище).

3) платником податків в порушення ст.85 Податкового кодексу України посадовим особам контролюючого органу не надано до перевірки всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки за перевіряє мий період, а саме - книга обліку доходів та витрат, первинні документи на товар, що знаходився на реалізації, ліцензії, документ на право власності/користування господарської одиниці (реєстраційні дані, зазначені в акті перевірки, сформовані з баз ДПС України) (а.с.96-97).

При цьому, в графі додатки до акта перевірки зазначено «направлення, запрошення» (а.с.97 зворот).

З викладеного вбачається, що відповідач встановив факти проведення розрахункової операції без використання реєстратора та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами (кальяну) без наявності відповідних ліцензій на підставі таких доказів як «направлення, запрошення», що свідчить про необґрунтованість та безпідставність висновків контролюючого органу зроблених у вищезазначеному акті.

Також, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що відповідачем не надано доказів того, що ним у встановленому законом порядку витребовувалися у позивача такі документи як «книга обліку доходів та витрат, первинні документи на товар, що знаходився на реалізації, ліцензії, документ на право власності/користування господарської одиниці (реєстраційні дані, зазначені в акті перевірки, сформовані з баз ДПС України)».

Зважаючи на те, що відповідачем не надано доказів вручення позивачу чи уповноваженій особі копії наказу №2219-11 «Про проведення фактичної перевірки» та направлень на перевірку від 27.07.2021 року, що свідчить про те, що позивач взагалі не був обізнаний про проведення відносно його господарської діяльності контролюючим органом фактично перевірки, як не і надано доказів витребування у позивача у встановленому законом порядку таких документів як «книга обліку доходів та витрат, первинних документів на товар, що знаходився на реалізації, ліцензії, документів на право власності/користування господарської одиниці (реєстраційні дані, зазначені в акті перевірки, сформовані з баз ДПС України)», колегія суддів зробила висновок про те, що висновки акта перевірки в цій частині такої є необґрунтованими та безпідставними.

Враховуючи порушення відповідачем порядку проведення перевірки, а також те, що висновки акта №7346/08/01/07/09/ НОМЕР_1 є необґрунтованими та безпідставними, так як не підтверджені доказами, колегія суддів зробила висновок про те, що прийняті на підставі такого акта податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

При цьому, враховуючи те, що вимога від 04.11.2021 року № 0-0826 на суму 35106 грн сформована відповідачем на підставі вищезазначених податкових повідомлень-рішень, колегія суддів зробила висновок про її протиправність та як наслідок наявності підстав для її скасування.

Щодо доводів відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом, колегія суддів зазначає наступне.

Верховний Суд у своїй постанові від 26.11.2020 року прийнятої у справі №500/2486/19 (провадження №К/9901/19455/20) зробив висновок про те, що норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Так, частиною першою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зважаючи на дату звернення позивача з позовом до суду 14.02.2022 року (а.с.72) та дату вручення позивачу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень - 16.10.2021 року відповідно до відмітки укрпошти на конверті (штемпелю) та довідки про причини повернення (а.с.108), колегія суддів зробила висновок про дотримання позивачем шестимісячного строку звернення до суду з позовом щодо оскарження цих податкових повідомлень-рішень.

На підставі зазначеного, враховуючи те, що судом першої інстанції правильно по суті вирішено справу, при цьому доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду щодо протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року у справі №280/2739/22 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 12 вересня 2023 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва