Справа № 200/3389/23
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 року Справа№200/3389/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Галатіної О.О. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

На адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05 яервня 2023 року позивач звернувся до Управління ПФУ в Малиновському районі в м.Одеса з заявою №2992 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, рішенням Відповідача №35 від 12.06.2023 в призначенні пенсії за віком позивачу було відмовлено, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на підземних і відкритих гірничих роботах. Позивач вважає, що відповідач грубо порушує його конституційні права на пенсію та просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 12 червня 2023 року № 35 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , про призначення пенсії на пільгових умовах від 05.06.2023, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 18.09.1996 по 31.12.1998, до пільгового стажу за Списком №1 (Шахтарі) періоди роботи з 17.05.1991 по 31.07.1991; з 08.01.1992 по 30.04.1992; з 10.06.1992 по 21.06.1992; з 05.05.1993 по 19.04.1996; з 23.02.2010 по 03.03.2022; періоди навчання за професією з 01.09.1988 по 16.05.1991; з 01.08.1991 по 07.01.1992; з 01.05.1992 по 01.06.1992, період проходження військової служби з 22.06.1992 по 02.03.1993.

Ухвалою суду від 13 липня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без повідомлення (виклику) сторін.

Від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на електрону адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, зокрема зазначено, що за результатами розгляду документів до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано період роботи з 18.09.1996 року по 31.12.1998 року, оскільки в трудовій книжці НОМЕР_2 не зазначено назву підприємства, куди Позивача було прийнято на роботу, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Індивідуальні відомості про застраховану особу не містять відомості про вказаний період роботи. Уточнююча довідка відсутня. Окрім того, до пільгового стажу не зараховано такі періоди роботи: - з 17.05.1991 року по 31.07.1991 року, з 08.01.1992 року по 30.04.1992 року, з 10.06.1992 року по 21.06.1992 року та з 05.05.1993 року по 19.04.1996 року, оскільки для зарахування до стажу роботи періодів, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, необхідно надати довідки, що відповідають Додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ №637 від 12.08.1993р, а саме: має бути зазначено характер виконуваних робіт заявником; зазначено підставу видачі довідки з посиланням на відповідні накази; зазначено інформацію щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві, а також, щодо перебування у відпустках без збереження заробітної плати накази про результати атестації робочих місць. - з 01.09.1988 року по 16.05.1991 року, з 01.08.1991 року по 07.01.1992 року та з 01.05.1992 року по 01.06.1992 року, оскільки період навчання зараховується до пільгового страхового стажу лише при одній умові якщо впродовж трьох місяців після закінчення навчання в професійно-технічному навчальному закладі особа працевлаштувалася за набутою (пільговою) професією. З огляду на те, що Дзержинський гірничий технікум не відноситься до професійно-технічних навчальних закладів, підстав для зарахування вказаного періоду немає. - з 22.06.1992 року по 02.03.1993 року, оскільки період проходження військової служби зараховується до пільгового стажу у випадку, якщо особа до проходження строкової військової служби працювала на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. З огляду на те, що періоди роботи до проходження військової служби не зараховані до пільгового стажу Позивача, підстав для зарахування оскаржуваного періоду немає. Зазначає, що страховий стаж ОСОБА_1 склав 40 років 3 дні. Стаж, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 10 років 11 місяців 17 днів, обчислено за даними, наявним в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. З огляду на це, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з 09.04.2023 року призначило пенсію ОСОБА_1 . Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, суд з`ясував наступні обставини справи.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , 05.06.2023 року звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пільгової пенсії за віком по Списку №1, що сторонами не оспорюється.

Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №35 від 12.06.2023 в призначенні пенсії за віком позивачу було відмовлено, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на підземних і відкритих гірничих роботах.

Відмова в призначенні пенсії була аргументована тим, що страховий стаж особи 30 років 3 дні (щодо пільгового стажу інформації не має).

За результатами розгляду документів, доданих до заяви:

- за доданими документами до страхового стажу період роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 з 18.09.1996 по 12.10.2009 зараховано згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, оскільки не зазначено назву підприємства, куди заявник був прийнятий на роботу, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Мінюсту України, Мінпраці України, Міністерства соціального захисту України № 58 від 29.07.1993. Уточнююча довідка відсутня;

- довідка №6/286 від 19.05.2023 не відповідає вимогам вищезазначеного додатку (Додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ №637 від 12.08.1993), в тому числі, відсутня інформація щодо характеру виконуваних робіт, документи, що підтверджують повноваження т.в.о. директора та в.о. начальника відділу кадрів щодо підписання уточнюючої довідки.

Згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_2 від 17.05.1991 (в частині спірних періодів) позивач працював:

- з 17.05.1991 року по 31.07.1991 року на посаді підземного горнорабочого 1 розряду (запис 1-2);

- з 08.01.1992 року по 30.04.1992 року на посаді підземного горноробочого 2 розряду (запис 3-4);

- з 10.06.1992 року по 21.06.1992 року на посаді підземного горноробочого 2 розряду в ОТК (запис 4-5);

- з 22.06.1992 року по 02.03.1993 року - служба в армії (запис 6);

- з 05.05.1993 року по 19.04.1996 року на посаді підземного горноробочого 2 розряду (запис 7-8);

- з 18.09.1996 року на посаді (тимчасово) слюсаря по експлуатації та ремонту газового обладнання, зайнятий встановленням балонів по 2 розряду в службу скрапленого газу;

- 19.05.2001 року (наказ від 19.05.2001 №34/л); 27.08.2007 (наказ від 27.08.2007 №65/л) внутрішні переведення;

- 12.10.2009 року звільнений за власним бажанням ст.38 п.1 КЗпП України;

- 23.02.2010 року на посаді підземного учня машиніста підземної установки з повним робочим днем на підземній роботі;

- 30.07.2010 року по теперішній час переведений підземним електрослюсарем 3 розряду.

Позивач навчався за спеціальністю «підземна розробка вугільних родовищ» за професією «гірничий технік» в Дзержинському гірничому технікумі в період з 01.09.1988 по 01.06.1992, що підтверджується дипломом ПТ №748940 від 18.06.1992 (реєстраційний №6798).

Уточнюючими довідками (довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній) ТДВ «ОП «Шахта імені Святої Матрони», що є правонаступником шахти «Новодзержинська» в/о «Дзержинськвугілля», від 23.06.2023 №56 підтверджена робота Позивача повний робочий день в підземних умовах підземним гірником. Окрім цього, наказом від 10.09.1994 №330 шахти «Новодзержинська» в/о «Дзержинськвугілля» підтверджено віднесення до Списку 1 (Шахтарі) роботи за професією «гірник підземний» (горнорабочий подземний на рос.).

Згідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування Індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) містяться відомості тільки з 01.01.1999, тому оскаржуваний період з 18.09.1996 по 31.12.1998 не був зарахований Відповідачем до страхового стажу Позивача. Поряд із цим, зазначено, що страхові внески вносилися з відомостями по спеціальному стажу, що підтверджує право позивача на включення спірних періодів роботи (з 2010 року по 2023 рік) до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (код підстави для обліку спец стажу ЗП3014А1).

Розрахунку стажу позивача до суду надано не було.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України Про пенсійне забезпечення.

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2статті 4 КАС України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

Згідно п. 2 Розділу Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 100 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлений порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону, згідно якої особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Щодо зарахування до пільгового стажу спірних періодів роботи позивача з 17.05.1991 по 31.07.1991; з 08.01.1992 по 30.04.1992; з 10.06.1992 по 21.06.1992; з 05.05.1993 по 19.04.1996; з 23.02.2010 по 03.03.2022, суд зазначає наступне.

Як вже встановлено судом та було вказано вище, згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_2 від 17.05.1991 (в частині спірних періодів) позивач працював:

- з 17.05.1991 року по 31.07.1991 року на посаді підземного горнорабочого 1 розряду (запис 1-2);

- з 08.01.1992 року по 30.04.1992 року на посаді підземного горноробочого 2 розряду (запис 3-4);

- з 10.06.1992 року по 21.06.1992 року на посаді підземного горноробочого 2 розряду в ОТК (запис 4-5);

- з 22.06.1992 року по 02.03.1993 року - служба в армії (запис 6);

- з 05.05.1993 року по 19.04.1996 року на посаді підземного горноробочого 2 розряду (запис 7-8);

- з 18.09.1996 року на посаді (тимчасово) слюсаря по експлуатації та ремонту газового обладнання, зайнятий встановленням балонів по 2 розряду в службу скрапленого газу;

- 19.05.2001 року (наказ від 19.05.2001 №34/л); 27.08.2007 (наказ від 27.08.2007 №65/л) внутрішні переведення;

- 12.10.2009 року звільнений за власним бажанням ст.38 п.1 КЗпП України;

- 23.02.2010 року на посаді підземного учня машиніста підземної установки з повним робочим днем на підземній роботі;

- 30.07.2010 року по теперішній час переведений підземним електрослюсарем 3 розряду.

Відповідно суд наголошує, що трудова книжка позивача містить достатні дані для визначення зазначених періодів в якості пільгового стажу без надання відповідних довідок.

Поряд з цим, згідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування Індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) на Позивача зокрема, зазначено, що страхові внески вносилися з відомостями по спеціальному стажу, що підтверджує право позивача на включення спірних періодів роботи (з 2010 року по 2023 рік) до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (код підстави для обліку спец стажу ЗП3014А1).

Також, уточнюючими довідками (довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній) ТДВ «ОП «Шахта імені Святої Матрони», що є правонаступником шахти «Новодзержинська» в/о «Дзержинськвугілля», від 23.06.2023 №56 підтверджена робота Позивача повний робочий день в підземних умовах підземним гірником. Окрім цього, наказом від 10.09.1994 №330 шахти «Новодзержинська» в/о «Дзержинськвугілля» підтверджено віднесення до Списку 1 (Шахтарі) роботи за професією «гірник підземний» (горнорабочий подземний на рос.).

Таким чином періоди роботи з 17.05.1991 по 31.07.1991; з 08.01.1992 по 30.04.1992; з 10.06.1992 по 21.06.1992; з 05.05.1993 по 19.04.1996; з 23.02.2010 по 03.03.2022 підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №1 (Шахтарі).

Щодо зарахування періоду навчання позивача з 01.09.1988 по 16.05.1991; з 01.08.1991 по 07.01.1992; з 01.05.1992 по 01.06.1992, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось судом, згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що Позивач навчався за спеціальністю «підземна розробка вугільних родовищ» за професією «гірничий технік» в Дзержинському гірничому технікумі в період з 01.09.1988 по 01.06.1992, що підтверджується дипломом НОМЕР_3 від 18.06.1992 (реєстраційний №6798).

Відповідно до пункту 8 Порядку №637, час навчання у вищих учбових, професіональних, учбово-виховних закладах, учбових закладах підвищення кваліфікації і перепідготовки кадрів, у аспірантурі, докторантурі й криничній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, які видані на підставі архівних даних і які містять відомості про період навчання. При відсутності у таких документах відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно - технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право па пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Судом встановлено, що під час навчання Позивач був прийнятий на роботу за набутою професією на посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (запис 4 трудової книжки з 10.06.1992 прийнятий на роботу підземним горноробочим).

Таким чином суд приходить до висновку, що період навчання позивача з 01.09.1988 по 16.05.1991; з 01.08.1991 по 07.01.1992; з 01.05.1992 по 01.06.1992 в Дзержинському гірничому технікумі підлягає зарахуванню до пільгового стажу.

Щодо позовної вимоги про зарахування до пільгового стажу періоду проходження військової служби з 22.06.1992 по 02.03.1993, суд зазначає наступне.

Так, згідно записів військового квитка сер. НОМЕР_4 , позивач з 22.06.1992 року по 02.03.1993 року проходив військову строкову службу.

Вищезазначене також підтверджується записами у трудовій книжці позивача.

Згідно частини 1статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до частини першоїстатті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей`час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, за умови навчання за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах на момент призову на строкову військову службу.

Враховуючи те, що позивач до призову на строкову військову службу, з 17.05.1991 року працював за фахом, суд, керуючись положеннями вищенаведеного законодавства, вважає, що час проходження позивачем строкової військової служби має бути зарахований до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Щодо спірного періоду роботи позивача з 18.09.1996 по 12.10.2009 в Дзержинському управлінні по газопостачанню та газифікації, що не зараховані до страхового тажу позивача у зв`язку з порушенням інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, суд зазначає наступне.

Як вже встановлено судом, до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано період роботи з 18.09.1996 року по 31.12.1998 року, оскільки в трудовій книжці НОМЕР_2 не зазначено назву підприємства, куди Позивача було прийнято на роботу, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що у відповідності до записів у трудовій книжці позивача (в частині зазначеного спірного періоду), останній працював:

- з 18.09.1996 року на посаді (тимчасово) слюсаря по експлуатації та ремонту газового обладнання, зайнятий встановленням балонів по 2 розряду в службу скрапленого газу;

- 19.05.2001 року (наказ від 19.05.2001 №34/л); 27.08.2007 (наказ від 27.08.2007 №65/л) внутрішні переведення;

- 12.10.2009 року звільнений за власним бажанням ст.38 п.1 КЗпП України.

Всі перелічені записи в трудовій книжці позивача внесені на підставі наказів з зазначенням їх номеру та дати.

Суд зазначає, що УПФ не враховані положення пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року №301 «Про трудові книжки працівників», згідно з якими відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Суд звертає увагу, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 30 листопада 2018 року у справі №235/4179/17.

Таким чином суд приходить до висновку, що період роботи з 18.09.1996 по 12.10.2009 підлягає зарахуванню до страхового стажу Позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на фактичні обставини справи, враховуючи наявність рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії, суд вважає ефективним способом захисту порушеного права позивача визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 12 червня 2023 року № 35 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, спосіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 (заява № 38722/02)).

«Ефективний засіб правого захисту» в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Як видно з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 р. № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами.

Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі. Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року № 21-87а13.

Завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення, а тому рішення суду про зобов`язання відповідача перерахувати позивачу пенсію є формою втручання у дискреційні повноваження.

З системного аналізу положень Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Згідно абзацу другому частини 4 статті 245 КАС Україні у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи викладене, а також з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення (перерахунку) пенсії та визначення наявності підстав, за яких призначається (перераховується) пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні (перерахунку), суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах від 05.06.2023, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 18.09.1996 по 31.12.1998, до пільгового стажу за Списком №1 (Шахтарі) періоди роботи з 17.05.1991 по 31.07.1991; з 08.01.1992 по 30.04.1992; з 10.06.1992 по 21.06.1992; з 05.05.1993 по 19.04.1996; з 23.02.2010 по 03.03.2022; періоди навчання за професією з 01.09.1988 по 16.05.1991; з 01.08.1991 по 07.01.1992; з 01.05.1992 по 01.06.1992, період проходження військової служби з 22.06.1992 по 02.03.1993.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21028, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, ) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 12 червня 2023 року № 35 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінниьбкій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах від 05.06.2023, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 18.09.1996 по 31.12.1998, до пільгового стажу за Списком №1 (Шахтарі) періоди роботи з 17.05.1991 по 31.07.1991; з 08.01.1992 по 30.04.1992; з 10.06.1992 по 21.06.1992; з 05.05.1993 по 19.04.1996; з 23.02.2010 по 03.03.2022; періоди навчання за професією з 01.09.1988 по 16.05.1991; з 01.08.1991 по 07.01.1992; з 01.05.1992 по 01.06.1992, період проходження військової служби з 22.06.1992 по 02.03.1993.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Направлення даного рішення суду здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Суддя О.О. Галатіна