Справа № 160/14593/23
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, зобов`язати вчинити певні дії,-
27 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просить:
визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1011-51/62У від 11.02.2021 на суму 16 757,84 грн., яка складена Головним управлінням державної податкової служби у Дніпропетровській області;
визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо не виключення з обліку в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) нарахувань з єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування у сумі 21 030,90 грн. згідно із скасованої вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску №Ф-1011-51У від 12.11.2020;
зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області здійснити коригування відомостей в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) шляхом виключення з неї відомостей щодо наявності недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування у сумі 21 030,90 грн. згідно вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску №Ф-1011-51У від 12.11.2020, а також у сумі 16 757,84 грн. згідно вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску №Ф-1011-51/62У від 11.02.2021.
ОСОБА_1 вважає протиправною відмову у скасуванні боргу (недоїмки) в сумі 16 757,84 грн. за вимогою №Ф-1011-51/62У від 11.02.2021 року та відмови у здійсненні коригування відомостей в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 шляхом виключення з неї відомостей щодо наявності недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування, у зв`язку із чим звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
За даними інформаційної системи податкового органу, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 11.05.1999 по 28.11.2022 перебував на податковому обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області, СОБОРНА ДПІ (СОБОРНИЙ Р-Н М.ДНІПРА), на загальній системі оподаткування та відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України від 08.07.2010 №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Стан платника податку 11 - Припинено, але не знято з обліку, причина 3 - за рішенням засновників, або уповноваженого органу.
З метою контролю за своєчасною сплатою єдиного внеску на центральному рівні в інтегрованих картках платників в автоматичному режимі по коду платежу 71040000 щоквартально нараховуються квартальні нарахування.
За даними інформаційної системи податкового органу ІКП ФОП ОСОБА_1 відображені наступні нарахування єдиного внеску на загальну суму 37 788,74 грн., нараховані в автоматичному режимі по строку сплати з 09 лютого 2018 року (за 2017 рік) до 19.01.2021 за IV квартал 2020 року.
Станом на 03.07.2023 року за даними ІС «Податковий блок» в ІКП ФОП ОСОБА_1 по єдиному внеску рахується недоїмка у сумі 37 788,74 грн.
Вимогу про сплату боргу (недоїмки) направлено платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу платника податків.
Лист повернуто відправнику з відміткою «За закінченням терміну зберігання».
У зв`язку з несплатою заборгованості та на виконання пункту 5 розділу VI Інструкції №449, ГУ ДПС сформовано по платнику відповідну вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1011-51/62У від 11.02.2021 на суму 16 757,84 грн. та направлено до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області вважає, що станом на теперішній час в контролюючого органу відсутні законодавчо визначені підстави для визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та проведення коригувань в інтегрованій картці платника податків.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 .
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 30 квітня 1999 року був зареєстрований як фізична особа - підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року по справі №804/17401/14 адміністративний позов задоволено повністю та вирішено:

Припинити підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 відбулась 25 листопада 2022 року о 15 годині 48 хвилин.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 березня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги - задоволено та вирішено:

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.11.2020 №Ф-1011-51У, яка складена Головним управлінням державної податкової служби у Дніпропетровській області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 992,40 грн.

Виконавче провадження №70113119 з примусового виконання виконавчого документа - вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1011-51У від 12.11.2020 року, виданої Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, щодо стягнення з ОСОБА_1 , боргу у розмірі 21 030,90 грн. було завершено на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.03.2023 року у справі №160/20515/22 про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1011-51У від 12.11.2020 року.

01 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області із заявою про надання інформації, яка міститься в ІКП ОСОБА_1 .

Листом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за вих. №37801/6/04-36-13-05-10 від 23.05.2023 року позивача повідомлено про наступне.

За даними інформаційної системи податкового органу ІКП ФОП ОСОБА_1 відображені наступні нарахування єдиного внеску на загальну суму 37 788,74 грн., а саме:

- автоматичні нарахування по строку сплати 09.02.2018 за 2017 рік - у сумі 8 448,00 грн.;

- автоматичні нарахування по строку сплати 19.04.2018 за І кв.2018 - у сумі 2 457,18 грн.;

- автоматичні нарахування по строку сплати 19.07.2018 за II кв.2018 - у сумі 1 457,18 грн.;

- автоматичні нарахування по строку сплати 19.10.2018 за III кв.2018 - у сумі 2 457,18 грн.;

- автоматичні нарахування по строку сплати 21.01.2019 за IV кв.2018 - у сумі 1 457,18 грн.;

- автоматичні нарахування по строку сплати 19.04.2019 за І кв.2019 - у сумі 1 754,18 грн.;

- автоматичні нарахування по строку сплати 19.07.2019 за II кв.2019 - у сумі 1 754,18 грн.;

- автоматичні нарахування по строку сплати 21.10.2019 за III кв.2019 - у сумі 1 754,18 грн.;

- автоматичні нарахування по строку сплати 20.01.2020 за IV кв.2019 - у сумі 1 754,18 грн.;

- автоматичні нарахування по строку сплати 21.04.2020 за І кв.2020 - у сумі 1 078,12 грн.;

- автоматичні нарахування по строку сплати 20.07.2020 за II кв.2020 - у сумі 1 039,06 грн.;

- автоматичні нарахування по строку сплати 19.10.2020 за III кв.2020 - у сумі 3 178,12 грн.;

- автоматичні нарахування по строку сплати 19.01.2021 за IV кв.2020 - у сумі 2 200,00 грн.

Станом на 03.07.2023 року за даними ІС «Податковий блок» в ІКП ФОП ОСОБА_1 по єдиному внеску рахується недоїмка у сумі 37 788,74 грн.

Згідно даних ІС «Податковий блок» Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску згідно з таблицею 1, додатка 5 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів від 14.04.2015 №435 (із змінами та доповненнями) за 2011-2022 роки ФОП ОСОБА_1 не надавав.

З 01.01.2022 року згідно пункту 2 Наказу Міністерства фінансів України від 28.12.2020 №814 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 лютого 2021р. за №174/35796) Порядок №435 втратив чинність.

Податкові декларації про майновий стан і доходи відповідно інструкції щодо заповнення декларації про майновий стан та доходи, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 02 жовтня 2015 року №859 (із змінами та доповненнями) за 2011 - 2022 роки позивач не надавав.

Звітність по єдиному внеску згідно інструкції щодо заповнення декларації про майновий стан та доходи, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 02 жовтня 2015 року №859 (зі змінами та доповненнями) відповідно до пункту 179.9 статті 179 розділу IV Податкового кодексу України та пункту 4 частини другої статті 6 Закону України від 08 липня 2010 року №2464 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", та додаток відомості про суми нарахованого єдиного внеску фізичних осіб - підприємців (крім осіб, які обрали спрощену систему оподаткування), осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, членів фермерських господарств, осіб, які беруть участь у добровільному страхуванні ФОП ОСОБА_1 за 2011-2022 роки не надавав.

Згідно даних ІС «Податковий блок» по ФОП ОСОБА_1 не відображена інформація про припинення діяльності за рішенням Дніпропетровського окружного суду від 22.12.2014 року.

Вимогу про сплату боргу (недоїмки) направлено платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу платника податків. Лист повернуто відправнику з відміткою «За закінченням терміну зберігання».

У зв`язку з несплатою заборгованості та на виконання пункту 5 розділу VI Інструкції №449, ГУ ДПС сформовано по платнику відповідну вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1011-51/62У від 11.02.2021 на суму 16 757,84 грн. та направлено до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.03.2023 року у справі №160/20515/22 скасовано узгоджену вимогу, однак не скасовано нарахування з єдиного внеску, не скасовано суми недоїмки по суті, не зобов`язано податковий орган відкоригувати інтегровану картку платника податку шляхом виключення боргу.

17 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області із заявою про скасування всіх виконавчих проваджень щодо нього на підставі скасованої вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.11.2020 року №Ф-1011-51У.

Листом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за вих.№40228/6/04-36-24-12-13 від 02.06.2023 року позивача повідомлено, що станом на 02.06.2023 року за позивачем обліковується вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1011-51/62У від 11.02.2021 року, видана Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 16 757,84 грн., заборгованість загалом обліковується у розмірі 37 778,74 грн.

Станом на теперішній час не має законодавчих підстав для скасування нарахувань по єдиному внеску по ФОП ОСОБА_1

02 липня 2021 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Потапенко Вірою Вікторівною на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1011/51/62у від 11.02.2021 року, прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №65949039.

ОСОБА_1 вважає протиправною відмову у скасуванні боргу (недоїмки) в сумі 16 757,84 грн. за вимогою №Ф-1011-51/62У від 11.02.2021 року та відмови у здійсненні коригування відомостей в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 шляхом виключення з неї відомостей щодо наявності недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування, у зв`язку із чим, звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону №2464, мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково, як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

За змістом статті 2 Закону №2464-VI, його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Згідно з абзацом 2 пункту 1 частини 1 статті 4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону №2464, з-поміж інших платників єдиного внеску визначено й фізичних осіб - підприємців, у тому числі й тих, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 та пункту 3 частини першої статті 7 Закону №2464-VI (в редакції, чинній з 1 січня 2017 року) єдиний внесок нараховується:

для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України Про оплату праці, та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Отже, необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, підприємницької діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ.

При цьому, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте, за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць.

При цьому, за відсутності бази для нарахування ЄСВ у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, розмір єдиного внеску не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.

Таким чином, метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наведене правове врегулювання дає підстави для висновку, що з урахуванням особливостей форми діяльності осіб, що зареєстровані як фізичні особи-підприємці, проте, фактично не здійснюють та не ведуть господарську діяльність та доходи не отримують, саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.

Отже, особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником.

У іншому випадку, якщо особа є найманим працівником, така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Таким чином, інше тлумачення норм Закону №2464-VІ щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДФС і зареєстровані як фізичні особи-підприємці (однак господарську діяльність не здійснюють і доходи не отримують), та які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Отже, для вірного визначення статусу фізичної особи, яка зареєстрована підприємцем і при цьому виконує найману працю, як працівник за якого сплачує ЄСВ саме роботодавець необхідно перевірити обставини щодо:

- наявності у позивача статусу фізичної особи-підприємця;

- здійснення ним підприємницької діяльності та отримання ним доходу у періоді, за який податковим органом нарахований єдиний внесок;

- нарахування та сплати роботодавцем за позивача, як за застраховану особу, єдиного внеску в розмірі не меншому мінімального страхового внеску на місяць.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 року по справі №440/2149/19 (адміністративне провадження №К/9901/28514/19).

Сплата єдиного внеску за позивача роботодавцем також підтверджується реєстром застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Доказів отримання позивачем у цей період доходів від провадження господарської діяльності судом не встановлено.

Головне управлінням ДПС у відзиві про наявність таких доходів не зазначало, у зв`язку з чим відповідно до частини 1 статті 86 КАС України обставини відсутності у позивача протягом 2017 - 2021 років доходу від власної підприємницької діяльності окремо від доходів, отриманих від роботодавців, не підлягають доказуванню.

Факт перебування особи на обліку в органах податкової служби не змінює вищенаведених висновків, оскільки взяття на облік осіб, в тому числі юридичних або самозайнятих, здійснюється податковим органом незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того чи іншого податку або збору.

Оскільки єдиною метою збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством саме прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, то в розумінні Закону №2464-VI позивач є застрахованою особою і єдиний внесок за нього в період, за який винесена оскаржувана вимога (2017 рік, 2018, 2019, 2020, 2021 роки), нараховував та сплачував роботодавець в розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок по сплаті у цей період єдиного внеску позивачем ще і як фізичною особою-підприємцем, яка має право провадити господарську діяльність, проте не отримувала дохід від неї.

Суд встановив, що позивач у період часу з 2017 по 2020 роки, за який відповідачем здійснено нарахування єдиного внеску оскаржуваною вимогою від 12.11.2020 року №Ф-1011-51У, був найманим працівником, отримував заробітну плату, з якої щомісячно відраховувались суми єдиного внеску не нижче встановленого законодавством розміру.

З матеріалів справи встановлено, що виконавче провадження №70113119 з примусового виконання виконавчого документа - вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1011-51У від 12.11.2020 року, виданої Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, щодо стягнення з ОСОБА_1 , боргу у розмірі 21 030,90 грн. було завершено на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.03.2023 року у справі №160/20515/22 про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1011-51У від 12.11.2020 року.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

Отже, дана норма визначає преюдиційні підстави звільнення осіб, які беруть участь у справі, від доказування обставин з метою досягнення процесуальної економії за наявності цих підстав у суду не буде необхідності досліджувати докази для встановлення певних обставин.

Правова позиція узгоджується із висновками викладеними у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.10.2019 по справі №813/8801/14.

У нашому випадку рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 березня 2023 року по справі №160/20515/22, яке набрало законної сили, має преюдиційне значення для вирішення справи №160/14593/23, оскільки рішенням по справі №160/20515/22 вирішено питання стосовно скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1011-51У від 12.11.2020 року, виданої Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області.

Однак, неврахування відповідачем вказаних сум єдиного внеску, відрахованих позивачем, як найманим працівником, фактично призвело до невірного розрахунку суми, виставленої наступною оскаржуваною вимогою від 11.02.2021 року №Ф-1011-51/62У.

Оскільки матеріали справи свідчать про відсутність у позивача, як у фізичної особи-підприємця, обов`язку зі сплати єдиного соціального внеску за період з 09.02.2018 року по 19.01.2021 року (включно), а відповідачем не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували викладене, суд дійшов висновку про те, що спірна вимога від 11.02.2021 року №Ф-1011-51/62У, прийнята Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, є протиправно та підлягає скасуванню.

Щодо обов`язку податкових органів здійснювати коригування ІКП з ЄСВ, суд виходить із наступного.

Правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначено Порядком ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №5 від 12.01.2021р. (далі Порядок №5).

Відповідно до пункту 2 розділу І «Загальні положення» Порядку інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу.

Згідно пункту 1 розділу ІІ «Інтегрована картка платника» Порядку № 5, з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Пунктом 3 розділу II визначено, що ІКП закриваються структурним підрозділом, що здійснює облік платежів, у разі проведення заходів щодо зняття з обліку платників у податкових органах у зв`язку з припиненням платника податків або відсутністю за неосновним місцем обліку об`єктів оподаткування, або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням.

Територіальні органи ДПС проводять заходи, пов`язані з ліквідацією або реорганізацією платників податків, у тому числі формують відомості про відсутність (наявність) заборгованості зі сплати податків і зборів та відомості про відсутність (наявність) заборгованості зі сплати єдиного внеску відповідно до Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року №1588, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 року за №1562/20300 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22 квітня 2014 року №462) та Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 листопада 2014 року №1162, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 грудня 2014 року за № 1553/26330.

Підрозділ, що здійснює облік платежів, за основним та неосновним місцем обліку закриває ІКП не пізніше наступного робочого дня після формування відомостей в частині тих податків і зборів, щодо яких відсутня заборгованість на відповідній території, та відомостей з відміткою про відсутність заборгованості зі сплати єдиного внеску.

Підрозділ, що здійснює облік платежів, закриває ІКП у територіальному органі ДПС за неосновним місцем обліку у разі відсутності об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням, на відповідній території та після виконання підрозділами, які здійснюють адміністрування платежів, контрольно-перевірочні заходи, погашення боргу, адміністративне та судове оскарження, відповідних процедур щодо підтвердження повноти розрахунків по платежах, контроль за справлянням яких здійснюють податкові органи.

При цьому в інформаційній системі ІКП закриваються із встановленням дати закриття за умов:

погашення сум податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафних санкцій та пені та/або списання сум податкового боргу, штрафних санкцій та пені;

повернення платнику помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та/або списання до бюджетів за заявою платника;

повернення платнику помилково та/або надміру сплачених коштів єдиного внеску та/або списання до фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за заявою платника;

відсутності розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань, податкового боргу або іншої заборгованості, контроль за справлянням якої покладено на податкові органи, яка може бути розстрочена (відстрочена) згідно з чинним законодавством, не погашених на дату закриття ІКП;

повноти відображення в ІКП результатів контрольно-перевірочної роботи.

Інформація щодо нарахувань та надходжень платежів до бюджетів за платниками, у яких закриті ІКП, враховується в звітності податкових органів до кінця відповідного року, у якому відбулось таке нарахування та/або сплата.

За наявності грошових зобов`язань або податкового боргу, або неузгоджених сум грошових зобов`язань, які оскаржуються в адміністративному або судовому порядку, податковий орган не здійснює подальші процедури щодо закриття ІКП до їх погашення або визнання такого боргу безнадійним та його списання у порядку, визначеному статтею 101 розділу II Кодексу.

Згідно з главою 2 Розділу II Порядку №5, з метою забезпечення контролю за правильністю відкриття/закриття ІКП в інформаційній системі щодекадно забезпечується автоматичне формування реєстрів контролю: реєстр контролю ІКП, відкритих в інформаційній системі, які не відповідають Переліку форм ІКП; реєстр контролю наявності відкритої ІКП за платником, стосовно якого в ЄДР внесено запис про припинення; реєстр контролю наявності ІКП без ознаки «Платник відсутній в реєстрі» відкритої платнику, якого не включено / виключено з реєстру платників певного податку.

Наявні записи в реєстрах контролю не пізніше наступного робочого дня з дня їх виявлення відпрацьовуються підрозділом, що здійснює облік платежів, шляхом усунення помилок: у разі виявлення невідповідностей між ІКП, відкритими в інформаційній системі, та Переліком форм ІКП - здійснюється перекодування ІКП на відповідну форму обліку ІКП; у разі виявлення ІКП, відкритої за платником, якого не включено / виключено з реєстру платників певного податку - здійснюється перекодування такої ІКП з ознакою «Платник відсутній в реєстрі».

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу щодо вірного та об`єктивного відображення в інтегрованій картці фактичного стану розрахунків з бюджетом.

Відповідно, у разі скасування вимоги про сплату податкового боргу, контролюючий орган зобов`язаний вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Вказана правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року в адміністративній справі № 826/9288/18.

Відтак, зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника податків у спірних правовідносинах є ефективним способом захисту прав та інтересів позивача, такий спосіб відповідає вимогам чинного законодавства та не позбавляє суб`єкта владних повноважень дискреційного розсуду, адже такий обов`язок прямо передбачений нормативно-правовим актом.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про визнання протиправною бездіяльністю Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо не виключення з обліку в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) нарахувань з єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування у сумі 21 030,90 грн. згідно із скасованої вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску №Ф-1011-51У від 12.11.2020 року, і як наслідок, необхідності зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області здійснити коригування відомостей в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) шляхом виключення з неї відомостей щодо наявності недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування у сумі 21 030,90 грн. згідно вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску №Ф-1011-51У від 12.11.2020, а також у сумі 16 757,84 грн. згідно вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску №Ф-1011-51/62У від 11.02.2021 року.

Частиною 1 статті 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу та зобов`язання вчинити певні дії підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду із позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 2147,20 грн., що документально підтверджується квитанцією до платіжної інструкції АТ "Ощадбанк" №8 від 27 червня 2023 року.

А отже, суд приходить до висновку про стягнення на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 2147,20 грн. (дві тисячі сто сорок сім гривень двадцять копійок).

Керуючись ст.ст.241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, зобов`язати вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1011-51/62У від 11.02.2021 року на суму 16 757,84 грн., яка складена Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо не виключення з обліку в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) нарахувань з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 21 030,90 грн. згідно із скасованою вимогою про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску №Ф-1011-51У від 12.11.2020 року.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області здійснити коригування відомостей в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) шляхом виключення з неї відомостей щодо наявності недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 21 030,90 грн. згідно скасованої вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску №Ф-1011-51У від 12.11.2020 року, а також у сумі 16 757,84 грн. згідно скасованої вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску №Ф-1011-51/62У від 11.02.2021 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2147,20 грн. (дві тисячі сто сорок сім гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник