Справа № 380/20794/23
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

11 вересня 2023 року м. Львівсправа № 380/20794/23

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Клименко О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження з 01 березня 2023 року індексації пенсії ОСОБА_1 сумою у розмірі 1500,00 грн при нарахуванні та виплаті пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити, починаючи з 01 березня 2023 року, нарахування ОСОБА_1 пенсії, із застосуванням відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» коефіцієнта 1,197 підвищення (індексації) пенсії та забезпечити виплату нарахованої пенсії без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року у справі № 380/9506/23, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити виплату нарахованої ОСОБА_1 пенсії з 01 березня 2023 року з урахуванням індексації, запровадженої постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі Постанова № 168), без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум.

16 серпня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснило перерахунок та призначило позивачу до виплати з 01 вересня 2023 року пенсію всупереч вищевказаному рішенню суду без урахування, як це передбачено пунктом першим Постанови № 168, коефіцієнта 1,197 збільшення (індексації), який враховується для обчислення пенсії з 01 березня 2023 року, обмеживши індексацію пенсії сумою 1500,00 грн. Також Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провело розрахунок виниклої внаслідок неправомірних дій з 01 березня 2023 року по серпень 2023 року заборгованості пенсії із застосуванням обмеженої суми індексації у розмірі 1500,00 грн.

Позивач уважає таку поведінку відповідача неправомірною, оскільки питання обмеження його пенсії максимальним розміром вже було предметом судового розгляду у справі № 380/9506/23, рішенням у якій визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо застосування з 01 березня 2023 року до розрахунку і виплати пенсії ОСОБА_1 обмеження максимальним розміром та здійснення виплати пенсії без індексації, передбаченої Постановою № 168. Це рішення суду, яке набрало законної сили, є остаточним, обов`язковим для виконання та врахування пенсійним органом під час обчислення розміру та здійснення позивачу пенсійних виплат, починаючи з 01 березня 2023 року.

Крім того, на переконання позивача, у спірних правовідносинах положення Постанови № 168 суперечать приписам Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, які є спеціальними, та підлягають застосуванню відповідачем.

З огляду на викладене позивач просить суд адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

При постановленні ухвали суддя враховує наступне.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

За змістом статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Частиною четвертою цієї ж статті передбачено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Таким законом є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом другим частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: обов`язковості виконання рішень.

За змістом частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Аналіз вищезазначених законодавчих норм дає підстави дійти висновку, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а.

Статтею 382 КАС України визначені спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Суд зазначає, що вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення у цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звернув увагу на те, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечити належне виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (стаття 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Суд встановив, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року у справі № 380/9506/23, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо застосування з 01 березня 2023 року до розрахунку і виплати пенсії ОСОБА_1 обмеження максимальним розміром та здійснення виплати пенсії без індексації, передбачуваної постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити виплату нарахованої ОСОБА_1 пенсії з 01 березня 2023 року з урахуванням індексації, запровадженої постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі Постанова № 168), без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум.

На виконання вказаного судового рішення Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснило перерахунок пенсії позивача з урахуванням індексації, передбаченої Постановою № 168, що підтверджується Перерахунком пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (пенсійна справа № 9118836-МВС).

Втім позивач не погоджується із розміром визначеної відповідачем індексації пенсії (1500,00 грн), вважає, що пенсійний орган всупереч рішенню суду у справі № 380/9506/23 не врахував, як це передбачено пунктом першим Постанови № 168, коефіцієнт 1,197 збільшення (індексації) пенсії.

Таким чином, звернувшись до суду із вказаним адміністративним позовом позивач оскаржує дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, які вчинені на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року у справі № 380/9506/23. Тобто, за своєю суттю спір у цій справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем згаданого вище судового рішення.

Крім того, способом захисту свого порушеного права позивач визначає зобов`язання відповідача здійснити, починаючи з 01 березня 2023 року, нарахування ОСОБА_1 пенсії, з застосуванням відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» коефіцієнта 1,197 підвищення (індексації) пенсії та забезпечити виплату нарахованої пенсії без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

Отже, заявлені позивачем вимоги спрямовані фактично на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року у справі № 380/9506/23.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

При розгляді позовних вимог стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.

Відтак якщо позивач уважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаних судових рішень порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Адже вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Варто зауважити, що такий порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності суб`єкта владних повноважень, прийнятих (вчинених) на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає, що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення частини п`ятої статті 383 КАС України, відповідно до якої розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.

Відповідно до частини шостої цієї ж статті за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд також враховує, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

За таких обставин суд зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій відповідача, які вчинені на виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Проте спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 27 червня 2023 року у справі № 160/18740/22.

З огляду на наведене у сукупності суд доходить висновку, що оскільки є таке, що набрало законної сили рішення суду (рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року у справі № 380/9506/23) з того самого фактичного предмету спору (право позивача на отримання індексації пенсії, без обмеження пенсії максимальним розміром) і між тими самими сторонами, то наявні підстави для відмови у відкритті провадження у цій справі на підставі пункту 2 частини першої статті 170 КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі № 640/15623/19.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», при зверненні з цим позовом до суду судовий збір не сплачував, а тому питання його повернення судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 170, 248, 256, 294, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі № 380/20794/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду відповідно до ст.ст. 293-297 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Повний текст ухвали складено 11 вересня 2023 року.

СуддяКлименко Оксана Миколаївна