Справа № 280/3265/23
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року Справа № 280/3265/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107 м. Запоріжжя, просп. Соборний, 166)

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

22.05.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якій позивач просить суд стягнути з відповідача податкову заборгованість у сумі 8 561,93 грн., з яких: 6 625,33 грн. з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування; 1 936,60 грн. з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за відповідачем обліковується заборгованість, яка виникла в результаті несплати донарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг відповідачем не сплачено, а тому він підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача податковий борг в загальній сумі 8 561,93 грн.

Ухвалою суду від 23.05.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Позивачем недоліки позову усунуто.

Ухвалою суду від 01.06.2023 відкрито провадження в адміністративній справі №280/3265/23; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач відзиву на позов не направив.

Частиною другою статті 175 КАС України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до даних довідки про заборгованість, за відповідачем рахується податковий борг у сумі 8 561,93 грн., з яких: 6 625,33 грн. з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування; 1 936,60 грн. з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, який виник на підставі наступного.

Так, Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, на підставі акту перевірки від 07.11.2019 № 110/08-01-33-05/ винесено податкові повідомлення-рішення:

від 28.12.2019 № , яким відповідачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 4 946,25 грн. (у т.ч. 3 957,00 грн. за податковими зобов`язаннями та 989,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями);

від 28.12.2019 № , яким до відповідача застосовані штрафні санкції за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 170,00 грн.;

від 28.12.2019 № , яким відповідачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 1 483,88 грн. (у т.ч. 1 187,10 грн. за податковими зобов`язаннями та 296,78 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями).

Вказані податкові повідомлення-рішення направлено засобами поштового зв`язку на адресу: АДРЕСА_1 , проте повернуто контролюючому органу із зазначенням причин невручення.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (далі - ПК України) передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час прийняття вищевказаних податкових повідомлень-рішень), контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У зазначені строки грошове зобов`язання відповідачем не сплачено, а тому у відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України заборгованість у сумі 8 561,93 грн., з яких: 6 625,33 грн. з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування; 1 936,60 грн. з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування вважається сумою податкового боргу.

Разом із тим, пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час направлення позивачем податкової вимоги) встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пп. 95.1-95.3 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Вирішуючи спір по суті, суд, серед іншого, керується вимогами ч. 1 ст. 77 КАС України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За визначенням статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).

Судом встановлено, що позивачем до матеріалів справи надано копію податкової вимоги форми «Ф» від 23.03.2020 № 10665-50/828 на суму 8 561,93 грн., яку направлено на адресу: АДРЕСА_2 , та повернуто контролюючому органу із зазначенням причин невручення.

Пунктом 42.2 ст. 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Абзацом другим пункту 45.1 статті 45 ПК України визначено, що податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Разом із тим, як свідчать матеріали справи, податковою адресою відповідача є: АДРЕСА_1 , а не АДРЕСА_2 .

В акті перевірки від 07.11.2019 № 110/08-01-33-05/ НОМЕР_1 податкова також самостійно зазначає, що податковою адресою ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 . При цьому, усе листування з відповідачем (повідомлення про проведення перевірки, акт перевірки, податкові повідомлення-рішення) здійснювалося за адресою: АДРЕСА_1 , і лише податкова вимога форми «Ф» від 23.03.2020 № 10665-50/828 направлялася на адресу: АДРЕСА_2 .

Проте, жодного належного та достовірного доказу, що податковою адресою відповідача на момент направлення вищезазначеної податкової вимоги була адреса: АДРЕСА_2 , до суду не надано.

Як встановлено ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже, враховуючи, що позивачем не надано доказів дотримання обов`язкової передумови для стягнення коштів з платника податків направлення податкової вимоги в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, та сплив 30 календарних днів з дня її надіслання (вручення) такому платнику, позовні вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 243-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 166; код ЄДРПОУ ВП: 44118663) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 11.09.2023.

Суддя Ю.П. Бойченко