Справа № 480/4927/23
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2023 року Справа № 480/4927/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Глазька С.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/4927/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , у якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої абз. 2 п. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, передбачену абз. 2 п. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проходив службу в НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України/військова частина НОМЕР_1 . Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 07.04.2023 № 326-ОС позивача звільненого зі служби згідно наказу від 24.03.2023 №401-ОС відповідно до підпункту г (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, виключено зі списків особового складу частини та припинено контракт. На момент звільнення зі служби позивач мав загальну вислугу років - 33 роки 01 місяць 24 дні. Позивач зазначає, що відповідач протиправно в день звільнення не здійснив нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, у зв`язку з чим звернувся до суду.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач, заперечуючи проти позову, подав до суду відзив на позов, у якому з позовними вимогами не погодився та просив відмовити в їх задоволенні з огляду на те, що у разі звільнення з військової служби у період дії воєнного стану військовослужбовця чоловічої статі, який не висловив бажання продовжувати військову службу, за однією із підстав, визначених пп. «г» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», або військовослужбовця-жінки за однією із підстав, визначених пп. «г» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», не пов`язаною із наявністю дитини (дітей) віком до 18 років, виплата одноразової грошової допомоги у разі звільнення зі служби, визначена ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» таким особам не передбачена.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що позивач до 07.04.2023 проходив службу в НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України/військова частина НОМЕР_1 .
Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 07.04.2023 № 326-ОС позивача звільненого зі служби згідно наказу від 24.03.2023 №401-ОС відповідно до підпункту г (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, виключено зі списків особового складу частини та припинено контракт.
Згідно вищевказаного наказу на момент звільнення позивача вислуга років складала: календарна - 25 років 08 місяців 17 днів; пільгова - 07 років 05 місяців 07 днів; всього для призначення пенсії - 33 роки 01 місяць 24 дні (а.с.7).
Разом з тим, при звільненні зі служби позивач не отримував одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби.
06.09.2022 представник позивача звернувся до відповідача із заявою про надання пояснень щодо невиплати позивачу одноразової грошової допомоги (а.с.8).
Листом від 12.05.2023 відповідач повідомив представника позивача про те, що у разі звільнення з військової служби у період дії воєнного стану військовослужбовця чоловічої статі, який не висловив бажання продовжувати військову службу, за однією із підстав, визначених пп. «г» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», або військовослужбовця-жінки за однією із підстав, визначених пп. «г» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», не пов`язаною із наявністю дитини (дітей) віком до 18 років, виплата одноразової грошової допомоги у разі звільнення зі служби, визначена ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» таким особам не передбачена (а.с.5-6).
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частинами 1, 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до абз.2 ч. 2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей військовослужбовцям" при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Наказом Міністерства Внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі по тексту - Інструкція № 558).
Відповідно до п. 1 розділу І Інструкції № 558, ця Інструкція визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби).
Пунктом 2 глави 9 розділу V Інструкції № 558 визначено, що військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини та інші поважні причини, визначені Переліком сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413, які мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Матеріалами справи встановлено, що позивач до 07.04.2023 проходив службу в НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України/військова частина НОМЕР_1 . (а.с.7).
Відповідно до змісту наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 07.04.2023 № 326-ОС позивача звільненого зі служби згідно наказу від 24.03.2023 №401-ОС відповідно до підпункту г (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, виключено зі списків особового складу частини та припинено контракт.
Згідно даного наказу на момент звільнення позивача вислуга років складала: календарна - 25 років 08 місяців 17 днів; пільгова - 07 років 05 місяців 07 днів; всього для призначення пенсії - 33 роки 01 місяць 24 дні (а.с.7).
Суд зазначає, що пп. «г» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації: через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): зокрема, військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років).
Отже, враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позивач, як військовослужбовець, що звільнений з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини (військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років) за наявності вислуги років: календарної - 25 років 08 місяців 17 днів; пільгової - 07 років 05 місяців 07 днів; загальної вислуги років - 33 роки 01 місяць 24 дні (тобто умова про наявність 10 і більше років вислуги у даному випадку дотримана), має право на одноразову грошову допомогу, передбачену абзацом другим пункту 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». А відтак позовні вимоги позивача, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Аналогічні висновки також викладені в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 24.08.2023 року по справі №480/7509/22.
Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору в розмірі 858,88 грн, який був сплачений позивачем при подачі позову (а.с.3).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати противоправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої ч. 2 ст. 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) одноразову грошову допомогу при звільненні, передбачену ч. 2 ст. 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в рахунок повернення сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 858,88 грн.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько