Справа № 240/449/19
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А У Х В А Л А
12 вересня 2023 року м. Житомир справа № 240/449/19
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лавренчук О.В., розглянувши заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду. В обґрунтування заяви вказує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області при перерахунку підвищення до пенсії мені за період з 17.07.2018 р. по 31.01.2022 р., на виконання рішення суду у справі №240/449/19, яке знаходиться на виконанні ВПВР УЗПР у Житомирській області ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) (далі - відділ) АСВП: 63911415 від 14.12.2020 р. взято величину двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а не двох мінімальних заробітних плат (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), тому відповідно розрахунки заборгованості є невірними. Зазначає, що відповідно до рішення суду від 9 червня 2020 року та Закону України «Про Держаний бюджет України на відповідний календарний рік (2018-2021)» загальна сума заборгованості внаслідок перерахунку за період часу з 17.07.2018 по 31.01.2022 року повинна становити 332794,70 гривень, але було виплачено 20.07.23 - 197366,79 грн.
Суд, розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, зазначає наступне.
Рішенням суду від 09 червня 2020 року ухвалено: "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, ) здійснити із 17 липня 2018 року нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік)."

Відповідно до витягу з підсистеми "Реєстр судових рішень", на виконання рішення суду у справі №40/449/19, за період із 17.07.2018 по 31.10.2021 ОСОБА_1 , на виконання рішення суду нараховано пенсію в розмірі 197366,79 грн, яка виплачена у липні 2023 року.

Звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_1 вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області при розрахунку суми заборгованості взято величину прожиткового мінімуму, а не розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня календарного року.

Перевіривши доводи заяви та заперечення на клопотання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання позивача підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

В частині першій статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

За змістом статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до резолютивної частини рішення суду від 09 червня 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зобовязане здійснити із 17 липня 2018 року нарахувати та виплатити підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Разом з тим, суд зауважує, що розмір мінімальної заробітної плати встановлений законодавчо та визначений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Такі розміри мінімальної заробітної плати передбачені, зокрема: у 2018 році, Законом України Про державний бюджет України на 2018 рік; у 2019 році - Законом України Про державний бюджет України на 2019 рік; у 2020 році - Законом України Про державний бюджет України на 2020 рік; у 2021 році - Законом України Про державний бюджет України на 2018 рік.

Слід зазначити, що у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати підлягають перерахунку й інші виплати, розмір яких визначений виходячи із розміру мінімальної заробітної плати.

Подібна позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 2а-10/2007.

Із наданого відповідачем розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії, позивачу розмір доплати становить: липень 2018 року - 1705,16 грн, серпень - листопад 2018 року по 3524,00 грн; грудень 2018 року - 2150,77 грн; червень 2019 року - 392,40 грн; липень - 2019 року - жовтень 2021 року - по 3524,00 грн.

Отже, відповідачем використано величину 1762,00 грн, тобто розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік".

Оскільки судом встановлено право позивача на підвищення до пенсії у розмірі, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), то в разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати перерахунок вказаного підвищення повинен проводитись виходячи з нового розміру мінімальної заробітної плати.

Отже, додані відповідачем докази свідчать про застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб як сталої величини у законодавчо встановленому станом на 2018 рік розмірі при розрахунку заборгованості доплати до пенсії, що виникла при виконанні рішення суду.

Із вказаного слідує, що позивачу, на виконання вищевказаного рішення суду проведено перерахунок пенсії 17.07.2018 по 31.10.2021 з урахуванням підвищення як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, виходячи з розміру двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, втановлених на 01.01.2018, а не двох мінімальних заробітних плат (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Відтак, доводи відповідача про те, що підвищення до пенсії позивачу виплачується у розмірі, зазначеному у рішенні не відповідають дійсним обставинам та є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вчинивши дії щодо визначення розміру належного до виплати позивачу підвищення до пенсії, виходячи з розміру двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на 01.01.2018, а не двох мінімальних заробітних плат, за наявності при цьому рішення суду, яке набрало законної сили і є обов`язковим до виконання, відповідач вчинив протиправні, які суперечать вказаному рішенню суду.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що заява подана в порядку статті 383 КАС України, підлягає задоволенню шляхом визнання протиправними дій вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 щодо нарахування та виплати з підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, відповідно до статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі двох прожиткових мінімумів.

Крім того, частиною 6 статті 383 КАС України встановлено, що за наявності підстав для задоволення заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених рішенням суду, суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

За приписами частин 1,4 -7 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання. Окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій. Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Окрема ухвала Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Таким чином, окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

Враховуючи, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нараховуючи на виконання рішення суду позивачу підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, виходячи з розміру двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого на 0.01.2018, а не двох мінімальних заробітних плат (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), як зазначено в рішенні суду, діяло протиправно, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви шляхом постановлення окремої ухвали, якою також у порядку частин першої, п`ятої статті 249 КАС України необхідно зобов`язати відповідача вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, та встановити йому строк для надання відповіді.

Керуючись статтями 243, 248, 249, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо застосування при розрахунку заборгованості підвищення до пенсії ОСОБА_1 , здійсненому на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року у справі №240/449/19, за період із 17.07.2018 по 31.10.2021 величини двох прожиткових мінімумів, встановлених на 01.01.2018.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли неналежному виконанню рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року у справі №240/449/19, шляхом нарахування та виплати ОСОБА_1 за період із 17.07.2018 по 31.10.2021, підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням виплачених сум.

Копію окремої ухвали направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003) для вжиття заходів щодо усунення порушення, встановленого судом.

Встановити строк для надання відповіді щодо вжитих заходів тридцяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.В. Лавренчук