Справа № 459/1629/23
Суддя: Новосад М. Д.
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 459/1629/23
Провадження № 2-а/459/30/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Новосада М.Д.

з участю секретаря Джугало Т.М.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Фіялкович Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення-

ВСТАНОВИВ:

17.05.2023 позивач звернувся в суд з позовом, у якому просив скасувати постанову серії АА №00008100 від 01.05.2023 року Державної служби України з безпеки на транспорті про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху складену на нього за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП та закрити провадження у даній справі та стягнути з відповідача в його користь судовий збір.

В обґрунтування позову вказав, що оскаржуваною постановою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП. Згідно постанови, 01.05.2023 року старший державний інспектор відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Соколюк Л.М., розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIM 76, Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM, 076*002, встановив, що 06.04.2023 року о 19.42 год. за адресою М-30, км 88+024, Тернопільської області, відповідальна особа ОСОБА_1 , допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 5.592% (0.643 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 132-1 КУпАП. Вважає дану постанову незаконною і необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного. 08.04.2022 року згідно доручення, він уповноважив ОСОБА_2 керувати належними йому двох вісьним автомобілем MAN TGX 18.440 д.н.з. НОМЕР_1 та трьох вісьним напівпричепом (цистерною) SCHWARZMULLER TS-3 д.н.з. НОМЕР_2 . 05.04.2023 року ОСОБА_2 , в республіці Польща завантажив напівпричіп дизельним пальним загальною вагою 25240 кг. (30238 літрів) та цього ж дня о 17.02 год. перетнув державний Кордон України в пропускному пункті «Шегині». При перетині кордону, під час перевірки автомобіль з напівпричепом пройшов зважувальний контроль. Згідно проведених на кордоні замірів навантаження на вісь становило: вісь №l - 6950 3 кг., вісь №2 - 11450 кг., вісь №3 - 6700 кг., вісь №4 - 7000 кг. та вісь №5 - 7250 кг. Повна маса автомобіля становила 39350 кг. що підтверджується належними документами та не суперечить ПДР. Після цього, пройшовши процедуру розмитнення, ОСОБА_2 поїхав в м. Івано-Франківськ, де вивантажив 10 000 кг. дизельного пального. Після цього, 06.04.2023 року о 19.42 год. він проїжджав на вказаному автомобілі з напівпричепом за адресою М-30, км 88+024, Тернопільська область, однак порушень п.22.5 ПІДР не допускав. В оскаржуваній постанові вказано, що загальна маса зафіксованого транспортного засобу склала 32835 кг, що не відповідає дійсності та спростовується наданими доказами. Також, в постанові вказано, що навантаження на 2 вісь зафіксовано в розмірі 14453 кг, що з урахуванням похибки складає 12143,04 кг, а отже перевищує параметри навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 0,643 тон, тобто на 5%. Позивач не погоджується з постановою відповідача, оскільки жодних порушень правил ПДР України ним не було допущено, зокрема перевищення вагових норм. Проте, оскаржувана постанова не містить інформації про тип транспортного засобу (контейнеровоз; спеціалізований вантажний сідловий тягач тощо), спеціалізований напівпричіп цистерну, його марку, реєстраційний номер, що ставить під сумнів врахування вказаного критерію при обрахуванні посадовою особою відповідача перевищення встановлених законодавством вагових норм. Наявна в постанові фотокопія транспортного засобу містить зображення частини автомобіля MAN, на якому навіть неможливо розгледіти державний номерний знак, тобто твердження, що дані щодо перевищення вагових норм за параметром навантаження стосуються саме цього автомобіля на підставі вказаного фото є безпідставними. Крім того, на вказаному фото, як і в самій постанові, відсутні відомості про конкретні дані перевищення параметрів. Посилання про перевантаження не доводить, що воно мало місце в розмірах, вказаних у постанові. У постанові міститься посилання на веб-сайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом. Однак на вищезгаданому веб- сайті не міститься відеозапис руху Т3, а лише фотографії, неможливо встановити фактичне навантаження на вісь та масу Т3, не зазначено будь-яких доказів вимірювання та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм та відсутня постанова у електронному вигляді. 3 інформації на вказаному Сервісі правопорушення зафіксоване системою автоматичної фіксації - 06.04.2023, а дата винесення постанови - 01.05.2023. Єдиною методикою виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор), атестована у відповідності з ТОСТ 8.010-99 Національним науковим центром «Інститут Метрології», свідоцтво про атестацію № 02-84-08. Вказана Методика не розповсюджується на транспортні засоби з рідким вангажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі. На дату зважування така методика виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі з рідким вантажем, затверджена спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, в Україні відсутня. 3 цих підстав, результати вимірювання, вказані в оскаржуваній постанові, також не можна вважати достовірними зважаючи на неможливість встановлення точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним рідким вантажем. Таким чином, достовірність зроблених вимірювань рідкого вантажу, який перевозився, є сумнівною. Зазначені в оскаржуваній постанові параметри транспортного засобу не відповідають даним, зазначеним при перетині кордону. При тому, що 10000 кг. дизельного пального 06.04.2023 вранці було вивантажено в м. Івано - Франківськ, тобто після перетину кордону, але до проведення замірів Таким чином, відомості викладені в постанові є неточними і не можуть свідчити про навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 5% (0,643 тон) та перевищити норми, встановлені п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення особою правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Оскаржувана постанова не відповідає вимогам Інструкції, оскільки не містить інформації про смугу руху, напрямок руху, тип транспортного засобу, інформацію про напівпричіп та його державний номерний знак. Вказані недоліки ставлять під сумнів врахування вказаних критеріїв при встановленні фактів перевищення встановлених законодавством вагових норм. Наявність сертифікату на вимірювальний засіб, проведення його повірки, не може достеменно свідчити, що саме на час події він був повністю справний. Крім того, саме по собі описання адміністративного правопорушення в постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, адже таке порушення має бути зафіксоване та докази про його вчинення долучені до постанови, в якій правопорушення описане.

Ухвалою від 18.05.20203 у справі відкрито провадження.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Просив позов задовольнити з підстав, вказаних у ньому.

Представник відповідача позов не визнала. Просила відмовити у його задоволенні з підстав, вказаних у відзиві.

Вислухавши пояснення сторін, оцінивши надані докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Постановою серії АА №00008100 від 01.05.2023 року Державної служби України з безпеки на транспорті про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн.. Суть адміністративного правопорушення полягає в тому, що відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПІДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 5,592% (0,643 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон.

Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM76, Q-FreeHI-TRACTMU4 WIM, 076*002, сертифікати відповідності №UA.TR.001 35 84-22, 85-22 від 25.05.2022, чинні до 24.05.2023. За вказане правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У той же час, відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (надалі - Правила проїзду), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно із ч.2 ст.132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п?ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174 (надалі - Порядок №1174).

Так, згідно пункту другого Порядку №1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи. Відповідно до пункту 7 Порядку №1174 фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку. Положеннями пункту 12 Порядку № 1174 врегульовано, що автоматичний пункт може забезпечувати: - вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; - вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу); - фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно- телекомунікаційної системи. Інформація від автоматичних пунктів передається До інформаційно- телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (пункт 14 Порядку фіксації адміністративних правопорушень). Згідно пункту 15 Порядку №1174 метадані повинні містити дані про: - засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); - найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і - доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на осі); - фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знаку транспортного засобу, фотографія державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знаку; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності) Під час передачі інформаційних файлів та метаданих проводиться їх автоматизована перевірка в інформаційно-телекомунікаційній системі на цілісність та походження даних (пункт 10 Порядку №1174).

Відтак, з системного аналізу положень Порядку №1174 вбачається, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті може здійснюватися, зокрема шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплекс технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу, тощо. У подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт. При цьому, система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства. Тобто, суть процесу автофіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення.

Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей: . про транспортний засіб; . відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; та метаданих, сформованих автоматичним пунктом (пункти 2, 16 Порядку №1174).

Закріплений в законодавстві та реалізований на практиці механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічне втручання в роботу системи, а також унеможливлює наявність корупційної складової.

Відповідно до ст.229 КУпАП органи автомобільного транспорту та електротранспорту (тролейбус, трамвай) розглядають справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, правил користування автомобільним транспортом та електротранспортом, зокрема, але не виключно (частини друга, третя статті 132-1 КУПАП).

Від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право на автомобільному транспорті - посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частини друга, третя статті 132-1 КУпАП).

Відповідно до статті 143 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу 3 функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Відтак, вказані вище норми врегульовують окремі особливості притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП.

Відповідно до ч.ч.1,2 статті 279-5 КУпАП у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

За запитом уповноваженої на те посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (у тому числі за умови ідентифікації такої посадової особи за допомогою кваліфікованого електронного підпису), відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних".

Окрім того, стаття 279-5 КУпАП додатково врегульовує процедуру отримання документів, необхідних для правильного розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Положеннями статті 279-7 КУпАП врегульовано підстави для звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-3 цього Кодексу.

Згідно із ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Позивачем було надано реєстраційну картку транспортного засобу (а.с.97-98 т.1), згідно із якою він є власником автомобіля MAN TGX 18.440 д.н.з. НОМЕР_1 . В графі «право користування» вказано ОСОБА_2 .. Однак у графі «належний користувач» не зазначено нікого. Тому суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що ОСОБА_2 був належним користувачем вказаного в оскаржуваній постанові транспортного засобу.

Враховуючи наведене в суду немає підстав стверджувати про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Стаття 283 КУпАП встановлює, що, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім?я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім?я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Окрім того, відповідно до пункту 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень, у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. При цьому, Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 №512 затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови, як стверджує позивач.

Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися у постанові в залежності від обставин вчинення правопорушення.

На момент виникнення спірних правовідносин форма постанови оновлена та викладена відповідно до наказу Міністерства інфраструктури № 324 від 14.05.2022.

Оскаржуваною постановою серії AA №00008100 від 01.05.2023 встановлено перевищення навантаження на одиничну вісь транспортного засобу марки MAN TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 на 5,592 % (0,643 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на одиничну вісь 11,5 тон.

Зазначені фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей - 4 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3590 мм; 2-3: 6550 мм; 3-4: 1290 мм; навантаження на вісь 1-8078 кг, 2-14456 кг; 3-5159 кг; 4-5142 кг; загальна маса - 32835 кг. Зазначено виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу: навантаження на одиночну вісь - 12143,04 кг.

Інформаційна картка габаритно-вагового контролю містить вичерпний перелік відомостей про зафіксовані параметри, що є необхідними для встановлення складу та події адміністративного правопорушення.

Автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовані наступні параметри: кількість осей - 4; відстань між осями-1 - 3590; 2 - 6550; 3 - 1290; навантаження на вісь-1 - 8078; на вісь-2 - 14456; на вісь-3 - 5159; на вісь-4 - 5142; перевищення ваги - 1; повна маса - 32835; клас - автопоїзд із чотирма осями (двовісний тягач із двовісним напівпричепом); смуга -смуга руху справа наліво (перша) Для правильного розуміння здійснених розрахунків перевищення габаритно-вагових норм у постанові зазначається формула розрахунку: % перевищення = ((Хфакт. - Хнорм. - похибка пристрою)/ Хнорм.)*100%, де Хфакт. - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); Хорм. - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 ПДР;

Похибка пристрою - регламентовано допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на Хфакт. (при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр). Регламентовано допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010становить: для параметру довжини Т3 - 600 мм, для параметру ширини Т3 - 100 мм, для параметру висоти Т3 - 60 мм, для параметру загальної маси Т3 - 10% від фактичної маси Т3 для параметру навантаження на одиночну вісь Т3 - 16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі Т3 - 16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі Т3 - 16% від фактичного навантаження на осі.

Відповідно до спірної постанови перевищення навантаження на одиничну вісь транспортного засобу позивача становило 5,592 % (0,643 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон. Хфакт, транспортного засобу Позивача - 14,456 т, Хнорм. щодо даного транспортного засобу - 11,5 т, а регламентовано допустима похибка пристрою - 16%. 3 огляду на вказані дані, перевищення навантаження на одиничну вісь транспортного засобу становило 5,592 % (0,643 тон). Отже, розрахунок відсоткового перевищення загальної маси виглядає так: (14 456 - 11 500 - 16% * 14 456) / 11 500) * 100 = 5,592 % (0,643 тон).

Щодо твердження позивача про відсутність фотофіксації транспортного засобу та відеозапису руху транспортного засобу, то суд звертає увагу, що згідно з пунктом 15 Порядку №1174 метадані повинні містити дані про: відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Також у оскаржуваній постанові міститься посилання в Інтернеті на вебсайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та ідентифікатор доступу. Тобто, якщо автоматичний пункт фіксації має у своїх технічних характеристиках можливість здійснювати відеозапис вчиненого порушення, то такий буде відображено на Сервісах перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки на транспорті зафіксованих в автоматичному режимі. В протилежному випадку, вказаний веб-сайт наповнюється матеріалами фотофіксації транспортного засобу.

Відповідно до абзацу 9 пункту 4 Порядку №1174 однією з основних функцій системи є наповнення офіційного веб-сайту Укртрансбезпеки інформацією з фотознімками або відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, зафіксованого автоматичними пунктами, для ознайомлення з нею особи, яка притягається до відповідальності за таке правопорушення.

При переході на Сервіс перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки на транспорті зафіксованих в автоматичному режимі за ідентифікатором доступу, що міститься у оскаржуваній постанові, позивач мав можливість ознайомитися фотознімками транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, інформацією про транспортний засіб, інформацією про відповідальну особу та інформацією про параметри транспортного засобу, перевищення було підставою для винесення оскаржуваної постанови.

Тому твердження позивача про обов`язкову наявність відеофіксації та відсутність фотофіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення за частиною 2 статті 132-1 КУпАП не відповідають вимогам чинного законодавства.

Щодо твердження позивача про неможливість встановлення точного показника навантаження на кожну з осей встановлено наступне.

Додатком до Порядку №1174 визначено вимоги до облаштування автоматичних пунктів фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті, пунктом 2 яких встановлено, що устаткування автоматичного пункту встановлюється на ділянках автомобільних доріг, на яких не порушується рівномірність руху.

Позивач стверджує, що дані у постанові не є точними, оскільки відсутня методика визначення навантаження на вісь (осі) транспортного засобу з рідким вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу у русі. Однак, механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено вищезазначеним Порядком №1174, в якому відсутні посилання на методику визначення навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, затвердженого спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Слід також зазначити, що з метою збереження автомобільних доріг від руйнування через значні навантаження на дорожнє покриття, встановлено заборону перевезення подільних вантажів транспортними засобами та їх составами, що перевищують вказані параметри фактичної маси та навантаження на вісь (осі). У разі перевезення подільних вантажів вагові параметри не повинні перевищувати вищезазначені межі, а якщо останні мають більші значення, то видача дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові та габаритні параметри яких перевищують нормативні, також не допускається.

Аналогічного висновку дійшли: П?ятий апеляційний адміністративний суд у постанові від 14.03.2023 у оправі А6490/2399/22, у постанові від 24.01.2023 у справі N.490/2183/22, у постанові від 28.11.2022 у справі М:488/4650/21; Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 28.02.2023 у справі №686/11438/22; Восьмий апеляційний адміністративний суд у постанові від 25.01.2023 у справі №42/410/22. Перевізник повинен дотримуватись технічних характеристик, не навантажувати на автомобіль більше його технічних можливостей і не допускати перевантаження на вісі транспортного засобу.

Перевізник зобов`язаний враховувати позволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним, та використовувати, в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами. Дана позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №814/1460/16.

Щодо твердження позивача про справність вимірювального засобу, то згідно із оскаржуваною постановою правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM76, Q-FreeHI-TRACTMU4 WIM, 076*002.

Представником відповідача до відзиву додано сертифікати відповідності на підсистему вагового контролю транспортних засобів №UA.TR.001 35 84-22, 85-22 від 25.05.2022, чинні до 24.05.2023; сертифікат перевірки типу підсистеми вагового контролю №UA.TR.001 62-21 REV.0 від 17.06.2021, чинний до 16.06.2031, що підтверджують справність зважувального обладнання.

Крім того, оскаржуваною постановою встановлено перевищення навантаження лише на одиничну вісь, при цьому загальна маса транспортного засобу з урахуванням похибки становила 29551,50 кг, що не перевищувало нормативно допустимої загальної маси, передбаченої пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, та збігається із тими показниками, на яких наголошував позивач та додатково підтверджує правильність здійсненого зважування.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Підстави позову, на які посилається позивач, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Жодних належних та допустимих доказів, на підтвердження наведених у позовній заяві обставин, позивачем не надано, таким чином підстави позову фактично зводяться до припущень.

Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП, не спростовано останнім.

Статтею ст.242 КАС України, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова відповідає вимогам чинного законодавства. Судом встановлені достовірні й допустимі докази для доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним 22.5 Правил дорожнього руху. Тому в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами).

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог, а тому позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 134, 139, 243-246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (, пр.Перемоги,14, м.Киїів) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 08.09.2023.

Суддя: М. Д. Новосад