Справа № ЗПП/320/101/23
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

11 вересня 2023 року ЗПП/320/101/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві заяву Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мурської Наталії Василівни до Міністерства юстиції України, третя особа: ДП «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мурська Наталія Василівна із заявою про забезпечення позову, в якій просить:

-зупинити дію пункту 1 Наказу Міністерства юстиції України № 3038/5 від 23 серпня 2023 року «Про внесення змін до переліку нотаріусів, якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна» щодо виключення з переліку нотаріусів, якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03 травня 2022 року № 1760/5 (зі змінами), у зв`язку з невідповідністю критерію, визначеному абзацом шостим підпункту 9 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мурської Наталії Василівни (свідоцтво про право на зайняття нотаріального діяльністю № 9263) - до набрання законної сили рішенням суду у справі;

-зупинити дію пункту 2 Наказу Міністерства юстиції України № 3038/5 від 23 серпня 2023 року «Про внесення змін до переліку нотаріусів, якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна» в частині внесення змін до переліку нотаріусів, якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна в частині міста Києва та викладення його у новій редакції стосовно приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (свідоцтво про право на зайняття нотаріального діяльністю № 9263) - до набрання законної сили рішенням суду у справі;

-заборонити Державному підприємству «Національні інформаційні системи» анулювати приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Мурській Наталії Василівні (свідоцтво про право на зайняття нотаріального діяльністю № 9263) доступ до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України - до набрання законної сили рішенням суду у справі;

-заборонити Міністерству юстиції України до набрання законної сили рішення у справі,вчиняти будь-які дії щодо позбавлення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мурської Наталії Василівни (свідоцтво про право на зайняття нотаріального діяльністю № 9263) права на заняття нотаріальною діяльністю.

На обґрунтування заяви позивачка зазначила, що оскаржуваний наказ порушує її право на працю, а також зачіпає права третіх осіб, що звертаються з метою вчинення нотаріальних дій, а, відтак, невжиття заходів забезпечення позову може спричинити настання таких негативних наслідків, як спричинення шкоди діловій та професійній репутації позивача, що належить до його охоронюваних законом інтересів.

Крім того, позивач зазначила, що невжиття заходів забезпечення позову матиме негативні наслідки, а саме вона не може займатись будь-якою діяльністю, ніж нотаріальною, а тому оскаржуваним наказом позбавлена можливості отримувати дохід від своєї професійної діяльності; не може сплачувати податки; відновлення її прав може бути ускладненим у випадку можливого задоволення позову, оскільки обмеження діяльності приватного нотаріуса призведе до зниження її доходів, також на умовах трудового договору у неї працюють дві особи, яким вона має виплачувати заробітну плату.

Розглянувши дану заяву, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 153 КАС України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом

Згідно з вимогами ч. 1,ч. 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано ст.ст. 150-158 КАС, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання рішення адміністративного суду і спрямовані на забезпечення принципу обов`язковості судових рішень.

Як вже зазначалося, підстави для забезпечення позову визначені в ч. 1 ст. 150 КАС України.

Ці підстави є оціночними, тому необґрунтоване вжиття таких заходів може призвести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При розгляді та вирішенні даної заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Отже, у випадку звернення сторони із вимогою про забезпечення позову заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою.

Крім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується необхідність застосування певного заходу забезпечення позову.

Проте, позивачкою не надано доказів існування, до ухвалення рішення в адміністративній справі, очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам.

До того ж згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однак, позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що захист її прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Крім того, Великою Палатою Верховного Суду в рішенні від 28.03.2018 у справі № 800/521/17 зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення в справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

У питанні вжиття заходів забезпечення позову Верховний Суд сформував сталу правову позицію щодо застосування норм процесуального права, яка полягає в наступному: «Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди й мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте суд звертає увагу, що відповідно до статті 150 КАС зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі». Такий правовий висновок міститься в постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 826/16509/18, від 26.12.2019 р. у справі № 640/13245/19 та від 20.03.2019 у справі № 826/14951/18.

Таким чином, навіть вказані заявником ознаки протиправності оскаржуваного рішення є передчасними й не можуть вважатись підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки вони підлягають оцінці під час судового розгляду справи по суті вимог. Аналогічна правова позиція була викладена в постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 826/8556/17, від 26.03.2020 року у справі № 340/2179/19, від 26 березня 2020 року у справі № 340/2179/19.

Можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено в майбутньому.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 6 лютого 2019 року у справі № 826/13306/18.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що клопотання про забезпечення адміністративного позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 150-157, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мурської Наталії Василівни про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Лапій С.М.