Справа № 420/5350/23
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/5350/23
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.,

за участю представника апелянта Орлової О.В.,

представника прокуратури Туніка В.М.

розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 червня 2023 року у справі за позовною заявою заступника керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, Одеської обласної військової адміністрації до Акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Фонд державного майна України, Департамент з питань цивільного захисту, оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Одеської обласної військової адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2023 року заступник керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, Одеської обласної військової адміністрації з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправною бездіяльність Акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» щодо утримання у неналежному технічному стані, непридатному для використання за цільовим призначенням, захисної споруди цивільного захисту № 56761, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Церковна, 29;

- зобов`язати Акціонерне товариство «Одеська ТЕЦ» привести у належний технічний стан, придатний для використання за цільовим призначенням, захисну споруду цивільного захисту № 56761, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Церковна, 29.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Акціонерне товариство «Одеська ТЕЦ» є балансоутримувачем захисної споруди цивільного захисту № 56761 по вул. Церковна, 29 в м. Одесі (клас сховища (група укриття) 3; місткість 140 осіб). В травні 2022 р. за участю представників АТ «Одеська ТЕЦ» було проведено оцінку стану готовності, експлуатації і використання вказаної захисної споруд, за результатами якої складено акт, відповідно до якого сховище оцінюється як «обмежено готове» до використання за призначенням. Фактично балансоутримувачем не виконуються покладені на нього законодавством обов`язки щодо утримання споруди цивільного захисту у готовності до використання за призначенням. В свою чергу, така бездіяльність в умовах воєнної агресії проти України, введення воєнного стану, ракетних ударів по м. Одесі та Одеській області, використання дронів-камікадзе утворює загрозу, так як сховище не здатне забезпечити захист цивільного населення, що зумовило прокурора звернутися до суду із даним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 червня 2023 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» щодо утримання у неналежному технічному стані, непридатному для використання за цільовим призначенням, захисної споруди цивільного захисту № 56761, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Церковна, 29. Зобов`язано Акціонерне товариство «Одеська ТЕЦ» привести у належний технічний стан, придатний для використання за цільовим призначенням, захисну споруду цивільного захисту № 56761, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Церковна, 29.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Доводами апеляційної скарги зазначено, що ні ДСНС, ні прокуратура, перед поданням позовної заяви, не перевірили відповідність даних, зазначених у Акті оцінки готовності захисної споруди цивільного захисту від 23.05.2022 року фактичному стану захисної споруди, на час подання позову. За відсутності проведеного заходу державного нагляду з боку органу ДСНС в порядку, встановленому законодавством, на думку апелянта, у ДСНС не виникло права та підстав для звернення до суду з позовом. Оскільки судом першої інстанції, при винесенні оскаржуваного рішення, взагалі не надано оцінку обставинам відсутності у органів ДСНС права на звернення з таким позовом до суду відповідно до ст. 5 КАС України, то помилково було зроблено висновок про наявність і у прокуратури підстав для звернення до суду з позовом. Апелянт вказує, що судом першої інстанції за відсутності належних доказів зроблено висновок про бездіяльність АТ «Одеська ТЕЦ» щодо утримання у неналежному технічному стані, придатному для використання за цільовим призначенням, захисної споруди цивільного захисту №56761, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Церковна, 29.

Відзивів на апеляційну скаргу сторонами у справі до суду не надано.

30 серпня 2023 року та 04 вересня 2023 року до суду від директора Департаменту з питань цивільного захисту, оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Одеської обласної військової адміністрації Сергія Готко надійшли клопотання, в яких просить адміністративну справу розглянути без участі Департаменту з питань цивільного захисту, оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Одеської обласної військової адміністрації. Вказує, що Департамент підтримує позовні вимоги Суворовської окружної прокуратури міста Одеси у повному обсязі.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.

Розгляд даної справи був призначений у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції сторони надали свої пояснення та не заперечували, щодо закінчення розгляду справи в порядку письмового провадження.

Вислухавши пояснення сторін, колегія прийняла рішення перейти до розгляду справи у письмовому провадженні.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що АТ «Одеська ТЕЦ» включено до Переліку об`єктів великої приватизації відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 року № 36-p.

Наказом Фонду від 11 лютого 2019 року № 135 прийнято рішення про приватизацію державного пакета акцій АТ «Одеська ТЕЦ».

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.2021 року № 857 «Деякі питання управління об`єктами державної власності» - 11.10.2022 пакети акцій, що належать державі у статутних капіталах товариств, в тому числі АТ «Одеська ТЕЦ», передано до статутного капіталу НАК «Нафтогаз України». Тобто Фонд державного майна України на даний момент не є уповноваженим органом управління АТ «Одеська ТЕЦ», відповідним органом управління на сьогодні являється НАК «Нафтогаз України».

На виконання доручення Кабінету Міністрів України від 04.08.2022 № 19995/1/1-22 до листа Міністерства розвитку громад та територій України від 01.08.2022 № 1/8.2/6690-22 щодо виконання завдань, визначених протоколом № 8 позачергового засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 29.07.2022 Фонд звернувся з проханням до підпорядкованих суб`єктів господарювання (зокрема й до АТ «Одеська ТЕЦ», яка на момент звернення перебувала в управлінні Фонду) забезпечити виконання завдань, визначених пунктом 3 та пунктом 4 протоколу, та у визначені протоколом строки поінформувати Фонд про результати виконання завдань.

Відповідно до листа-відповіді АТ «Одеська ТЕЦ» від 29.08.2022 № 05/01-1088 повідомлено Фонд, що на балансі АТ «Одеська ТЕЦ» знаходяться захисні споруди, зокрема: 1) захисна споруда обліковий № 56761, інв. №52 О, класу А4 окремо збудована, підземне. Місткість 150 осіб, площа 185 м.кв., об`єм 397.7 м.куб.; 2) захисна споруда обліковий № 56762, інв. № 8024 Б, класу А3 заглиблене, під димовою трубою № 2, місткість - 140 осіб, площа 72 м.кв., об`єм 170 м.куб.

Додатково зазначено, що споруди цивільного захисту з урахуванням вимог сьогодення, забезпечують захист персоналу та населення, яке мешкає поруч, від дії звичайних озброєнь. Населення про місця розташування захисних споруд проінформовано. Забезпечено належне утримання захисних споруд у постійній готовності до використання. Сховища забезпечено обладнанням для розігрівання їжі, питною водою, засобами отримання інформації, зокрема безкоштовним доступом до мережі Інтернет. Відповідні акти оцінки стану готовності захисних споруд цивільного захисту від 23.05.2022 р., згідно з вимогами законодавства, надано в Суворовську районну адміністрацію.

23.05.2022 відповідно до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 липня 2018 року № 579, комісією у складі голови Карапетян А.Г. (інженер з охорони праці СОП), члени ОСОБА_1 (начальник РБД), ОСОБА_2 (начальник ВГО), Малих Є.І. (начальник ЦЦР) у присутності фахівця з питань ЦЗ АТ «Одеська ТЕЦ» Журбенко І.Ю. складено акт оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту: сховиза № 56761, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Церковна, 29.

За оцінкою комісії: технічний стан - обмежено працездатний; повітрозабірні оголовки, металеві віконці, вихлопні канали не обслуговуються; - двері зачиняються із зусиллям, немає розвантажуючих підставок, гумові прокладки пошкоджені, втратили еластичність; противибухові пристрої не обслуговані; повітропроводи пошкоджені корозією, не пофарбовані; електроручні вентилятори перебувають в несправному стані, електродвигуни несправні; протипилові фільтри іржаві; фільтри-поглиначі вислужили встанолвений термін; герметичні клапани відсутні; клапани надмірного тиску відсутні; прилади для виміру підпору повітря відсутні; відсутні покажчики руху води; водопровідні труби з ознаками корозії; лабораторні дослідження якості питної води у баках відстуні; Труби каналізації не пофарбовані, з ознаками корозії; резервуари для збирання фекальних вод відстуні, насоси відкачування відсутні, запірна арматура відсутня; система опалення відсутня; заземлення електрообладнання відсутнє; Автоматична система пожежогасіння та сигналізації відсутня, труби системи пожежогасіння відсутні; вимірювальний пристрій температури та відносної вологості у приміщенні відсутній; журнал експлуатації фільтровентеляційного обладнання відсутній; експлуатаційні схеми систем життєзабезпечення відсутні; захисна споруда підлягає капітальному ремонту.

За підсумковим висновком про стан захисної споруди № 56761 відповідно до Акту оцінки від 23.05.2022 сховище оцінюється як «обмежено готове» до використання за призначенням.

При цьому ГУ ДСНС у Одеській області листом від 28.02.2023 року № 6001.3-1250/60.09/1 повідомило Заступника керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси про те, що заходи державного нагляду (контролю) щодо перевірки готовності протирадіаційного укриття до використання за призначенням не вживались, оскільки з 13 березня 2022 року припинено проведення планових та позапланових перевірок.

Також Одеська обласна військова адміністрація листом від 08.02.2023 № 910/2/01-46/1382/2-23 повідомила Заступника керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси, що вона не зверталась до суду з позовом до АТ «Одеська ТЕЦ» про усунення порушення у сфері утримання, використання та реконструкції захисних споруд цивільного захисту.

З огляду на зазначене, Заступник керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач допустив протиправну бездіяльність стосовно невжиття заходів щодо приведення в належний технічний стан та готовність до використання за призначенням захисної споруди цивільного захисту сховища № 56761, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Церковна, 29 у зв`язку з чим дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача вжити заходів щодо приведення в належний технічний стан та готовність до використання за призначенням захисної споруди цивільного захисту - сховища № 56761, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Церковна, 29. Також, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність права прокурора на звернення до суду з цим позовом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Що стосується посилань апелянта на те, що у даній справі неналежний позивач, колегія суддів вважає такі посилання та доводи апелянта не обґрунтованими, виходячи з наступного.

Так, спеціальним законом, яким визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді є ЗУ «Про прокуратуру».

Приписами ч. 3 ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття інтерес держави.

У Рішенні Конституційного Суду України від 8 квітня 1999р. за №3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття інтереси держави, висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій.

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (п.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999р. за №3-рп/99).

Зазначені міркування Конституційний Суд України зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак, висловлене Судом розуміння поняття інтереси держави має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст.23 ЗУ «Про прокуратуру».

Отже, судова колегія вважає, що інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація інтересів держави, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018р. у справі за №806/1000/17, від 19 вересня 2019р. у справі за №815/724/15, від 17 жовтня 2019р. у справі за №569/4123/16-а.

Положеннями п.4 ч.2 ст.129 Конституції України встановлено, що прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя.

Так, відповідно до ч.3 ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

За правилами ч.4 ст.53 КАС України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених ст.169 цього Кодексу.

Системне тлумачення вказаних приписів дозволяє дійти висновку, що ст.53 КАС України вимагає вказувати в адміністративному позові, скарзі чи іншому процесуальному документі докази на підтвердження підстав заявлених позовних вимог із зазначенням, у чому саме полягає порушення інтересів держави, та обставини, що зумовили необхідність їх захисту прокурором.

У даній справі, прокурор в адміністративному позові зазначив, що у прокурора є обґрунтовані підстави для пред`явлення позовної заяви в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, у зв`язку із не вжиттям ним, як спеціально уповноваженим органом у сфері контролю за станом утримання та використання об`єктів цивільного захисту, заходів, спрямованих на зобов`язання відповідача з приведення захисної споруди (укриття) у стан, придатний для використання споруди за призначенням для захисту населення.

У відповідності до п.1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Постановою КМУ за №1052 від 16.12.2015р., Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Відповідно до покладених завдань ДСНС здійснює заходи щодо створення, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту, ведення їх обліку, забезпечує разом з відповідними органами та підрозділами цивільного захисту, місцевими держадміністраціями здійснення контролю за готовністю зазначених споруд до використання за призначенням; складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається безпосередньо та через територіальні органи до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту.

Аналізуючи вказане, судова колегія зазначає, що ГУ ДСНС України Одеській області є уповноваженим органом у сфері контролю за станом утримання та використання об`єктів цивільного захисту.

Як вбачається із матеріалів справи, що ГУ ДСНС України в Одеській області після складення акту від 29.06.2021р. за №158 не вжито заходів, спрямованих на зобов`язання відповідача привести захисну споруду (сховище) №57134 у стан, придатний для використання та захисту населення.

У постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 18.06.2021р. у справі за №927/491/19, зазначено, що невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Постановою Кабінету Міністрів України № 303 від 13.03.2022 Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану на період воєнного стану, введеного Указом Президента України No64 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні, державний нагляд (контроль) з питань цивільного захисту, у тому числі щодо готовності захисних споруд цивільного захисту до використання за призначенням, не здійснюється.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на вищезазначену постанову КМУ № 303 від 13.03.2022 та вважає, що на період воєнного стану жодний державний орган не наділений відповідними повноваженнями, що свідчить про те, що законодавець вважає доцільним не проводити відповідні заходи в період воєнного стану взагалі, в тому числі органам прокуратури.

Однак, колегія суддів відхиляє такі доводи апелянта та зазначає, що у зв`язку із веденням воєнного стану існують об`єктивні причини неможливістю виконання підрозділами ДСНС своїх функцій.

У даному випадку прокурор звертається з позовом на захист інтересів держави в зв`язку із невиконанням та порушенням вимог законодавства України у сфері цивільного захисту, що призводить до порушення державних інтересів та встановлених державою гарантій по забезпеченню конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я в умовах збройної агресії російської федерації.

Вказане свідчить, що бездіяльність уповноваженого органу у спірних правовідносинах зумовлена об`єктивними чинниками та є виключним випадком для звернення прокурора до суду з вказаним позовом, оскільки позовна заява прокурора є єдиним ефективним засобом захисту порушених прав та інтересів держави.

При визначенні органу, в інтересах якого пред`являється позов, прокурор не повинен перелічувати усі без винятку органи, уповноважені державою на здійснення повноважень із захисту інтересів держави у відповідному спорі, а тому зазначення інших органів окрім ГУ ДСНС не впливає на вирішення справи по суті.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові ВС від 25.02.2021 року у справі 912/9/20.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що прокурор має право самостійно звертатися до адміністративного суду із позовом у разі відсутності органу, який має повноваження на звернення до суду з таким самим позовом, а також, що звернення прокурора до суду у порядку адміністративного судочинства у цій справі слугує меті захисту суспільного інтересу у такій важливій сфері, як захист життя та здоров`я людей у період збройної агресії проти України, тому судова колегія доходить до висновку, що за відсутності державного органу, уповноваженого на звернення з таким позовом (зобов`язання балансоутримувача привести у стан готовності захисну споруду) до суду, прокурор, звертаючись до суду з цим позовом, діяв відповідно до вимог статті 53 КАС України та частини 3 статті 23 Закону України Про прокуратуру.

Що стосується самого позову та встановлених порушень, судова колегія зазначає наступне.

Приписами ч.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України визначено, що до завдань та обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту, серед інших, належить організація виконання вимог законодавства щодо створення, використання, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту; планування та організація роботи з дообладнання або спорудження в особливий період підвальних та інших заглиблених приміщень для укриття населення; організація обліку фонду захисних споруд; здійснення контролю за утриманням та станом їх готовності; проведення їх технічної інвентаризації, тощо.

Положеннями ч.4 ст.32 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що для вирішення питань щодо укриття населення в захисних спорудах цивільного захисту центральні органи виконавчої влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання завчасно створюють фонд таких споруд.

Згідно ч.5 ст.32 Кодексу цивільного захисту України, порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку визначається Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п.4 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку затвердженого Постановою КМУ від 10.03.2017р. за №138 (надалі - Порядок №138), фонд захисних споруд створюється міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, районними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання відповідно до Кодексу цивільного захисту України.

За правилами до ч.8 ст.32 Кодексу цивільного захисту України, утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється їх власниками, користувачами, юридичними особами, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів.

У відповідності до п.10 Порядку №138, балансоутримувач забезпечує утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд.

Згідно з п.12 Порядку №138 здійснення контролю за готовністю захисних споруд цивільного захисту до використання за призначенням забезпечує ДСНС разом з відповідними органами та підрозділами цивільного захисту, місцевими держадміністраціями.

Відповідно до п.1 Розділу ІІ Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 9.07.2018р. за №579 (далі - Вимоги), споруди фонду захисних споруд мають утримуватися та експлуатуватися у стані, що дозволяє привести їх у готовність до використання за призначенням у визначені законодавством терміни.

Балансоутримувач відповідно до норм цих Вимог забезпечує утримання, контроль за станом, проведення перевірок, технічного обслуговування, поточних та капітальних ремонтів конструктивних елементів, спеціального обладнання, інженерних мереж та систем життєзабезпечення захисних споруд під час усього періоду використання сховищ у режимі ПРУ (пункт 6 Розділу VIII Вимог).

У відповідності до пп.1 п.2 розділу VI Вимог для забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням їх балансоутримувачі здійснюють оцінку стану їх готовності, організовують періодичні огляди стану захисних споруд, перевірку працездатності їх основного обладнання, планують і проводять технічне обслуговування обладнання та систем життєзабезпечення захисних споруд.

Оцінка стану готовності захисних споруд (далі - оцінка стану готовності) здійснюється щороку з метою виявлення недоліків у стані утримання та експлуатації захисних споруд, передбачення заходів щодо приведення захисної споруди в готовність до використання за призначенням. Крім того, оцінка стану готовності здійснюється в таких випадках: у разі проведення технічної інвентаризації захисної споруди як об`єкта нерухомого майна; у разі підготовки пропозицій щодо подальшого використання захисної споруди; після пожеж, аварій, катастроф та інших надзвичайних ситуацій, що могли негативно вплинути на технічний стан захисної споруди; у разі здійснення ДСНС заходів державного нагляду (контролю) за станом готовності захисних споруд відповідно до Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

За результатами оцінки стану готовності складається акт оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту за формою згідно з додатком 11 до цих Вимог.

Результати оцінки стану готовності, отримані під час нагляду, ураховуються під час складення документів (актів, приписів) за його результатами (підпункт 4 пункту 2 Розділу VI Вимог).

За результатами оцінки стану готовності захисну споруду може бути визнано як готову, обмежено готову або неготову до використання за призначенням. Захисна споруда вважається обмежено готовою або неготовою, якщо вона має хоча б один із недоліків, зазначених в основних недоліках в утриманні захисних споруд, що погіршують стан їх готовності, наведених у додатку 13 до цих Вимог.

У разі відсутності таких недоліків захисна споруда вважається готовою до використання за призначенням (підпункт 8 пункту 2 Розділу VI Вимог).

Аналізуючи вищевказане, судова колегія вважає, що утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням покладається на суб`єктів господарювання, на балансі яких вони перебувають, за рахунок власних коштів, що передбачено Кодексом цивільного захисту України та Порядком №138.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно акту від 23.02.2023 оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту: сховища № 56761, станом на 23.02.2023 сховище № 56761 оцінюється як «Обмежено готове до укриття персоналу об`єкта від звичайних засобів ураження» до використання за призначенням. За спеціальним висновком захисна споруда підлягає капітальному ремонту та заміні фільтро-вентиляційного обладнання.

Комісією надано рекомендації: 1) скласти план усунення виявлених недоліків та привести захисну споруду у відповідність до вимог керуючих документів; 2) у відповідності до наказу МНС від 10.06.2009 № 390 провести технічну інвентаризацію захисної споруди в БТІ. Строк виконання рекомендацій встановлено до 20.06.2023.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на час розгляду справи в матеріалах справи відсутні докази того, що захисна споруда цивільного захисту - сховище №56761, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Церковна, 29 приведена у готовність до використання за призначенням, та здатна забезпечити захист цивільного населення.

Відсутність вчинення відповідачем заходів щодо приведення в належний технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, що, зважаючи на цільове призначення вказаної захисної споруди цивільного захисту, може не захистити належним чином від загрози життю та/або здоров`ю людей та у разі їх не усунення, можуть призвести до незворотних наслідків.

Приписами ст.3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

При цьому, судова колегія враховує те, що в умовах військової агресії російської федерації проти України недодержання та порушення балансоутримувачем вимог законодавства України в сфері використання та забезпечення функціонування об`єктів цивільного захисту (захисних споруд) призвело до його обмеженої готовності до використання за призначенням, через що захисна споруда не здатна у належному обсязі забезпечити захист цивільного населення та у разі використання за призначенням може створювати загрозу для життя та здоров`я людей.

Апеляційний суд вважає, що невжиття відповідачем визначених законодавством заходів з метою приведення укриття до стану готовності суперечить інтересам держави у сфері підготовки країни до оборони в умовах воєнного стану та захисту життя людини.

Аналогічну правову позицію викладену Верховним Судом у справі за №826/12192/16 (постанова від 3.10.2018р.) та у справі за №820/5164/15 (постанова від 25.07.2019р.).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ" залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 червня 2023 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик