Справа № 340/4667/23
Суддя: В.В. НАУМЕНКО
Дата ухвалення: 2023-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/4667/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. НАУМЕНКА, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом: Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області (вул. Тараса Карпи, б. 84, м. Кропивницький, 25006, ЄДРПОУ 40342220)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить стягнути з ФОП ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України штраф в розмірі 10200 грн.

В обґрунтування заявлених вимог Головне управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області посилається на несплату відповідачем у встановлений законодавством України строк штрафу на загальну суму 10200 грн., застосованого рішеннями ГУ Держпродспоживслужби про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 17.11.2022 року №00041, №00042, №00043, №00044, №00045, №00046.

Ухвалою судді від 30.06.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву на позовну заяву - упродовж 15 днів від дня отримання цієї ухвали.

Зазначену ухвалу направлено судом на адресу відповідача, яка вказана у позові та зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як місцезнаходження відповідача, та вручено 07.07.2023 року (а.с. 73).

Правом подати відзив на адміністративний позов відповідач не скористався.

У період з 28.08.2023 року по 01.09.2023 року суддя не здійснював правосуддя у зв`язку з перебуванням у щорічній відпустці, тому справа вирішується 07.09.2023 року.

Дослідивши наявні матеріали у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно з вимогами статті 26 Закону України «Про рекламу», Головне управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за дотриманням законодавства про рекламу.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про рекламу» (далі Закон) законодавство України про рекламу складається з цього Закону ті інших нормативних актів, які регулюють відносини у сфері реклами.

Частиною 1 статті 16 Закону передбачено, що розміщення зовнішньо реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поз; межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленим цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону особи, винні у порушені законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Згідно частини 6 статті 27 Закону, за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклам центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімум доходів громадян.

Згідно частини 7 статті 27 Закону, у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органів виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1 «Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу», затвердженому постановою Кабінету Міністр 26.05.2004 № 693 (далі по тексту - Порядок № 693) передбачено, що цей Порядок регулює питання накладення уповноваженими особами штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав).

Пунктом 2 Порядку № 693 передбачено, що штрафи відповідно до статті 27 Закону накладаються у таких розмірах, зокрема: до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - на рекламодавців і розповсюджувачів реклами, у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог законодавства про рекламу.

Матеріалами справи підтверджено, що в ході здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу, уповноваженою посадовою особою управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області, зафіксовано розміщення реклами із зображенням ємностей рідини, що використовується в електронних сигаретах та двох фізичних осіб, які випускають пар, чим порушено абзац 8 частини 1 статті 8 Закону України «Про рекламу».

Відповідно до пунктів 45, 46 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067 (далі - Типові правила) контроль за додержанням цих Правил здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад та інші органи відповідно до законодавства. У разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами уповноважена особа органу, який здійснює контроль за додержанням цих Правил, звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк.

У разі невиконання цієї вимоги орган, який здійснює контроль, подає інформацію спеціально уповноваженому органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у порядку, встановленому Кабінету Міністрів України.

Керуючись вимогами пункту 11 Порядку № 693 01 вересня 2022 року на підставі протоколів про порушення законодавства про рекламу №000012, №000013, №000014 позивачем прийнято рішення №000012, №000013, №000014 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу відносно розповсюджувача реклами ФОП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу ФОП ОСОБА_1 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Кіровоградській області, відповідно до 2 ст.26 Закону України «Про рекламу», було направлене повідомлення - вимоги згідно яких відповідачу в строк до 27.09.2022 року необхідно було надати пояснення, інформацію щодо вартості розповсюдженої реклами (договір на виготовлення, встановлення, і розміщення реклами, акти її виконаних робіт та документи щодо оплати виготовлення, розміщення, встановлення і розповсюдження реклами (макет, квитанції, платіжні доручення про сплату, тощо), копію свідоцтва про державну реєстрацію та з`явитися на розгляд справи.

Вищезазначене повідомлення - вимога повернута на адресу Позивача з відміткою оператора поштового зв`язку «закінченням терміну зберігання».

Відповідно до пункту 12 Порядку № 693, справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду. Відповідач продовжив строк розгляду справи на місяць, до 01.12.2022 року та 26.10.2022 року повторно надіслав повідомлення вимогу відповідачу, однак таке відправлення також було повернуто на адресу Позивача з відміткою оператора поштового зв`язку «закінченням терміну зберігання».

Оскільки у встановлений день відповідач не з`явився, витребуваних вимогою документів на для розгляду справи та клопотання про відкладення розгляду справи не надав, 17.11.2022 справу було розглянуто без його участі.

Суд зазначає, що питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав) регулює Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 693 (далі - Порядок).

Враховуючи, що чинні нормативно-правові акти не містять визначеної процедури проведення контрольних заходів у сфері реклами, щодо планових чи позапланових перевірок, не встановлюють підстав для проведення контрольних заходів, не врегульовують порядку повідомлення суб`єкта господарювання про проведення контрольного заходу та інше.

Водночас, Порядком № 693, передбачено певну процедуру розгляду справ у сфері порушень законодавства про рекламу. В загальному вигляді така процедура складається з п`яти етапів: 1) складання протоколу про порушення законодавства про рекламу, в якому фіксуються виявлені порушення, 2) за наявності ознак порушення законодавства про рекламу прийняття рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, 3) отримання контролюючим органом на вимогу усних або письмових пояснень, іншої інформації про порушення законодавства про рекламу, 4) розгляд справи і 5) прийняття рішення про накладення штрафу.

Наведені вище норми чітко визначають процедуру перевірки, яка розпочинається з етапу складення протоколу. При цьому, суб`єкт владних повноважень немає на меті перевіряти господарську діяльність суб`єкта перевірки, а документує виключно факт порушення. Саме з цією метою законодавець в наступних етапах процедури перевірки визначив такий етап, як розгляд справи про порушення законодавства про рекламу, на якому суб`єкт перевірки має можливість спростувати наявність складу правопорушення.

За наслідками розгляду справи було прийнято рішення:

№ 00041 від 17.11.2022 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 1700 грн. за неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами, що є порушенням частини 6 статті 27 Закону України «Про рекламу»;

№ 00042 від 17.11.2022 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 1700 грн. за неможливість встановлення вартості реклами розповсюдженої порушенням вимог законодавства про рекламу, що є порушенням частини 7 статті 27 Закону України «Про рекламу»;

№ 00043 від 17.11.2022 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 1700 грн. за неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами, що є порушенням ч.6 ст. 27 Закону України «Про рекламу»;

№ 00044 від 17.11.2022 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 1700 грн. за неможливість встановлення вартості реклами розповсюдженої з порушенням вимог законодавства про рекламу, що є порушенням ч.7 ст. 27 Закону України «Про рекламу»;

№ 00045 від 17.11.2022 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 1700 грн. за неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами, що порушенням ч.6 ст. 27 Закону України «Про рекламу»;

№ 00046 від 17.11.2022 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 1700 грн. за неможливість встановлення вартості реклами розповсюдженої з порушенням вимог законодавства про рекламу, що є порушенням ч.7 ст. 27 Закону України «Про рекламу».

Судом встановлено, що Рішення про накладення штрафів, протоколи та приписи були надіслані суб`єкту господарювання листом з повідомленням від 21.11.2022 року №01-1/4143/05.1. та повернуто оператором поштового зв`язку на адресу позивача з відміткою «за закінченням терміну зберігання»

Щодо стягнення з відповідача штрафу, передбаченого ст. 27 Закону України «Про рекламу» (а.с. 59).

Згідно з частиною 3 статті 7 Закону реклама не повинна містити інформації або зображень, які порушують етичні, гуманістичні, моральні норми, нехтують правилами пристойності.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 8 Закону України «Про рекламу» у рекламі забороняється подавати відомості або закликати до дій, які можуть спричинити порушення законодавства, завдають чи можуть завдати шкоди здоров`ю або життю людей та/чи довкіллю, а також спонукають до нехтування засобами безпеки.

Частиною 1 статті 27 Закону України «Про рекламу» передбачено, що особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

З аналізу викладених норм Закону України «Про рекламу» вбачається наявність імперативної норми щодо зобов`язання сплати суб`єктом господарювання накладеного на нього штраф у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови, якою такий штраф накладено.

На час розгляду справи інформація щодо оскарження рішень позивача 17.11.2022 року №00041, №00042, №00043, №00044, №00045, №00046. в матеріалах справи відсутня, в добровільному порядку штраф не сплачено. Несплата штрафу у встановлений строк є підставою для стягнення суми штрафу у судовому порядку.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 статті 73 КАС України вказує, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивачем підтверджено достатніми та належними доказами факт наявності несплачених штрафних санкцій, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Згідно статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У даній справі відсутні витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, а тому судові у справі витрати стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 139, 143, 242-246, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державного бюджету України штраф в розмірі 10200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень).

Судові витрати у справі залишити фактично понесеними.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду В.В. НАУМЕНКО