Справа № 540/8646/21
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2023-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/8646/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Токмілової Л.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Херсонського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №540/8646/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, у якому позивач просить суд:

визнати незаконними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час та недоплати компенсації за невикористані чергові відпустки;

зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час, за період з 01.01.2020 по 27.09.2021 в сумі 81 924,39 гривень;

зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі донарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані чергові відпустки за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2021 роки виходячи із повного розміру його грошового забезпечення, в сумі 65 718,64 гривень;

стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 23 507,40 гривень.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 14.01.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 18 березня 2022 року № 11/0/9-22, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду на Одеський окружний адміністративний суд.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 30.03.2023 року, справа №540/8646/21 передана судді Токміловій Л.М.

Одеському окружному адміністративному суду надано доступ до електронної судової справи №540/8646/21.

Ухвалою суду від 03.04.2023 року судом прийнято до провадження справу №540/8646/21, розпочато її розгляд спочатку зі стадії відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він - ОСОБА_1 з 2015 року проходив службу у податковій міліції, обіймаючи на момент звільнення посаду старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу організації викриття економічних злочинів та боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом Управління боротьби з фінансовими злочинами Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та місті Севастополі, маючи спеціальне звання майора податкової міліції.

Наказом від 27 вересня 2021 року за № 76-0 позивач звільнений з податкової міліції у запас Збройних Сил України за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114. Наказом про звільнення було доручено сектору фінансового-бухгалтерського забезпечення провести повний розрахунок з ОСОБА_1 .

Позивач вказує, що йому було виплачено компенсацію за невикористані чергові відпустки за період з 2014 року по 2021 рік; одноразову допомогу за 21 повний календарний рік служби; щомісячну грошову допомогу у розмірі окладу за спеціальним званням.

З метою перевірки правильності здійснення відповідачем розрахунків, пов`язаних із нарахуванням грошового забезпечення, адвокатом позивача направлено запит до відповідача про надання наступних документів: Розпорядження «Про органiзацiю роботи слiдчо-оперативної групи Головного управлiння ДФС у Херсонськiй областi, Автономнiй республiцi Крим та м.Севастополi за перiод з листопада 2019 року по вересень 2021 року включно; Графiки чергування слiдчо-оперативної групи з листопада 2019 року по вересень 2021 року включно; Розрахунковi листи ОСОБА_1 за перiод роботи з листопада 2019 року по вересень 2021 року включно.

З відповіді відповідача слідує, що Розпорядженнями Головного управління ДФС у Херсонській області було організовано роботу слідчо-оперативної групи та було встановлено її чергування з 08 год. 45хв. до 08 год. 45 хв. наступного дня.

Як стверджує позивач, у період з січня 2020 року по вересень 2021 року ним здійснювалося чергування у оперативні-слідчій групі, що відображається у графіках чергувань. Тобто, відпрацьовувалось більше встановленої норми години на місяць.

Однак, згідно графіку чергувань та розрахункових відомостей, відповідачем не було донараховано позивачу кошти за фактично відпрацьований час, а саме не здійснено доплати за надурочно відпрацьований час, відповідно до ст. 106 КЗпП України та п.21 Положенням про походження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України РСР від 29.07.1991 року №114, згідно яким для осіб рядового і начальницького складу встановлюється 41-годинний робочий тиждень. У необхідних випадках вони несуть службу понад установлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в понадурочний, нічний час, у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до законодавства.

З огляду на викладене, посилаючись на те, що відповідачем при звільненні не було в повному обсязі сплачено грошове забезпечення за період з січня 2020 року по вересень 2021 року за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час, що вплинуло на заниження розміру виплат із компенсації невикористаних чергових відпусток, позивач звернувся до суду з даним позовом, оскаржуючи дії Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіки Крим та місті Севастополі щодо невиплати грошового забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час та недоплати компенсації за невикористані чергові відпустки.

Окрім того, у позові зазначено, що за затримку повного розрахунку при звільненні для роботодавця ст.ст. 116, 117 КЗпП України передбачена відповідальність у вигляді стягнення середнього заробітку за час затримки повного розрахунку, з цих підстав, як вважає позивач, він має право на отримання середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

Відзив на адміністративний позов, а також доказів на підтвердження виплати позивачу грошового забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час, за період з 01.01.2020 року по 27.09.2021 року, відповідачем до суду не надані.

Ухвалою суду від 02.06.2023 року призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Витребувано у Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі належним чином засвідчені копії документів на підтвердження виплати грошового забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час, за період з 01.01.2020 року по 27.09.2021 року в сумі 81 924,39 гривень; компенсації за невикористані чергові відпустки за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2021 роки; довідку про розмір середньоденного грошового забезпечення ОСОБА_1 за останні два місяці роботи перед звільненням.

Ухвалою суду від 20.06.2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 25.07.2023 року 12:30 год.

У судове засідання, призначене на 25.07.2023 року, сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, керуючись приписами ч. 9 ст. 205, ч. 4 ст. 229 КАС України, судом продовжено розгляд справи у письмовому провадженні без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Позивач ОСОБА_1 з 2015 року проходив службу у податковій міліції.

Наказом Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі від 27.09.2021 року за № 76-о, звільнено з податкової міліції у запас Збройних Сил України ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу організації викриття економічних злочинів та боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом Управління боротьби з фінансовими злочинами Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі, з 27.09.2021 року за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Цим же наказом було доручено сектору фінансового-бухгалтерського забезпечення провести повний розрахунок з ОСОБА_1 .

Як зазначає позивач, при звільненні йому було виплачено компенсацію за невикористані чергові відпустки за період з 2015 року по 2021 рік; одноразову допомогу за 21 повний календарний рік служби; щомісячну грошову допомогу у розмірі окладу за спеціальним званням.

З метою перевірки правильності здійснення відповідачем розрахунків, пов`язаних із нарахуванням грошового забезпечення, представник позивача звернувся до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі з адвокатським запитом про надання наступних документів: Розпорядження «Про органiзацiю роботи слiдчо-оперативної групи Головного управлiння ДФС у Херсонськiй областi, Автономнiй республiцi Крим та м.Севастополi за перiод з листопада 2019 року по вересень 2021 року включно; Графiки чергування слiдчо-оперативної групи головного управлiння ДФС у Херсонськiй областi, Автономнiй республiцi Крим та м.Севастополi за перiод з листопада 2019 року по вересень 2021 року включно; Розрахунковi листи ОСОБА_1 за перiод роботи з листопада 2019 року по вересень 2021 року включно.

Листом Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі від 01.12.2021 року вих. №485/10/21-97-09 у відповідь на запит представнику позивача повідомлено, що грошове забезпечення за роботу у нічний час здійснювалося на підставі щомісячної інформації слідчо-оперативної групи про кількість відпрацьованих годин відповідно до ст.108 КЗпП, постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Колективного договору (35% годинної тарифної ставки (посадового окладу) за кожну годину роботи у цей час).

Разом із зазначеним листом позивачу надіслані розрахункові листи за період з січня 2018 року по вересень 2021 року; графіки чергувань слiдчо-оперативної групи; Розпорядження «Про органiзацiю роботи слiдчо-оперативної групи Головного управлiння ДФС у Херсонськiй областi, Автономнiй республiцi Крим та м. Севастополі».

Згідно наявних у матеріалах справи Розпоряджень Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі «Про органiзацiю роботи слiдчо-оперативної групи Головного управлiння ДФС у Херсонськiй областi, Автономнiй республiцi Крим та м. Севастополі» на квітень-грудень 2020 року, лютий-серпень 2021 року, в Головному управлінні ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі було організовано чергування відповідальних і функціонування оперативних груп для реагування на повідомлення про кримінальні правопорушення та надзвичайні події, що стосуються діяльності Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі. Встановлено чергування оперативного працівника та слідчого з 08 год. 45 хв. до 08 год. 45 хв. наступного дня.

Як стверджує позивач у позові, у період з січня 2020 року по вересень 2021 року ним здійснювалося чергування в оперативні-слідчій групі, що відображається у графіках чергувань. Тобто, відпрацьовувалось більше встановленої норми годин на місяць, однак відповідачем не було донараховано кошти за фактично відпрацьований час, а саме не здійснено доплати за надурочно відпрацьований час, відповідно до ст. 106 КЗпП України та пункту 21 Положенням про походження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

За таких обставин, посилаючись на те, що відповідачем при звільненні не було в повному обсязі виплачено грошове забезпечення за період з січня 2020 року по вересень 2021 року за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час, що вплинуло на заниження розміру виплат із компенсації невикористаних чергових відпусток, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом.

Відповідно до ст. 45 Конституції України максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.

Згідно положень ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Статтею 117 КЗпП України (у редакції Закону № 2352-IX від 01.07.2022) передбачено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать.

Спірні правовідносини виникли під час проходження позивачем служби у податковій міліції у період з 01.01.2020 по 27.09.2021 рр.

Законом України № 5083-VI від 05.07.2012 року доповнено Податковий кодекс України розділом XVIII-2 «ПОДАТКОВА МІЛІЦІЯ», який діяв у період проходження служби позивачем.

Пунктом 348.1 статті 348 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних контролюючих органів, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Згідно пунктів 353.1, 353.4 статті 353 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Особам, яких прийнято на службу до податкової міліції на посади начальницького і рядового складу, присвоюються спеціальні звання.

Статтею 356 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції.

Так, держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України "Про Національну поліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Отже, правовий статус позивача під час проходження служби у податковій міліції у спірний період з 01.01.2020 по 27.09.2021 рр. визначений, зокрема, Законом України «Про Національну поліцію» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно пункту 3-1 розділу XI «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про Національну поліцію», посадовим особам податкової міліції для виконання покладених на них обов`язків надаються права, передбачені статтями 42-46 цього Закону.

Статтею 91 Закону України «Про Національну поліцію» визначається службовий час і час відпочинку поліцейських.

Згідно ч.ч. 1-5 цієї статті, особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських:

1) службу у святкові та вихідні дні;

2) службу позмінно;

3) службу з нерівномірним графіком;

4) службу в нічний час.

Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції.

Для поліцейських установлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які готують поліцейських, - шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем.

Вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всіх поліцейських, крім залучених до виконання службових обов`язків.

Поліцейським, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у змінному режимі, відповідний час для відпочинку в порядку компенсації надається протягом двох наступних місяців.

Наказом Міністерства фінансів України від 17 липня 2018 року № 616 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції (далі Порядок №616).

Цей Порядок визначає механізм нарахування та виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції, а також визначає форму та порядок видачі грошових атестатів.

Відповідно до п. 3 розд. І Порядку №616, грошове забезпечення осіб начальницького складу податкової міліції (крім курсантів навчального закладу ДФС) складається з: 1) посадового окладу; 2) окладу за спеціальним званням; 3) щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавок за вислугу років, за особливості проходження служби, за спортивне звання, за почесне звання, за виконання функцій державного експерта з питань таємниць, за службу в умовах режимних обмежень; доплати за науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук) або доктора наук; доплати за вчене звання; премій; 4) одноразових додаткових видів грошового забезпечення: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; допомоги для оздоровлення.

Згідно пункту 2 розд. І Порядку №616 місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, встановлене на дату настання події, без урахування одноразових додаткових видів грошового забезпечення. При цьому до місячного грошового забезпечення премія включається у розмірі, нарахованому у місяці, що передує події; одноденний розмір грошового забезпечення - місячне грошове забезпечення, поділене на кількість календарних днів місяця настання події.

Статтею 106 КЗпП України регламентовані питання щодо оплати роботи в надурочний час.

За погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки.

За відрядною системою оплати праці за роботу в надурочний час виплачується доплата у розмірі 100 відсотків тарифної ставки працівника відповідної кваліфікації, оплата праці якого здійснюється за погодинною системою, - за всі відпрацьовані надурочні години.

У разі підсумованого обліку робочого часу оплачуються як надурочні всі години, відпрацьовані понад встановлений робочий час в обліковому періоді, у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті.

Компенсація надурочних робіт шляхом надання відгулу не допускається.

Зазначені гарантії щодо оплати роботи в надурочний час для працівників податкової міліції зберігались в п. 21 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. № 114, згідно з яким для осіб рядового і начальницького складу встановлюється 41-годинний робочий тиждень. У необхідних випадках вони несуть службу понад установлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в понадурочний, нічний час, у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до законодавства.

Проте, з 27.05.2016 набув чинності наказ Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських», пунктом 20 розділу І якого визначено, що за виконання службових обов`язків понад установлений службовий час, у вихідні, святкові та неробочі дні грошове забезпечення поліцейським додатково не виплачується.

Суд зауважує, що до правовідносин, які стосуються проходження служби у поліції слід застосовувати спеціальне законодавство, водночас, якщо спірні правовідносини не врегульовані спеціальним законодавством, підлягають застосуванню норми трудового законодавства.

З вищенаведених норм законодавства вбачається, що питання грошового забезпечення поліцейських за виконання службових обов`язків понад установлений службовий час не було врегульоване спеціальним законодавством до набрання чинності наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, тобто до 27.05.2016 року.

Отже, суд дійшов висновку, що до 27.05.2016 до вказаних правовідносин підлягали застосуванню загальні норми КЗпП України, які передбачають доплату за роботу в надурочний час (ст. 106).

Спірні правовідносини виникли під час проходження позивачем служби у податковій міліції у період з 01.01.2020 по 27.09.2021 рр.

Водночас, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, який вступив в дію з 27.05.2016, встановлено пряму заборону на виплату поліцейським додатково грошового забезпечення за виконання службових обов`язків понад установлений службовий час, тому підстави для нарахування позивачу доплати за службу в надурочний час за період з 01.01.2020 по 27.09.2021 рр. відсутні.

Позивач зазначає, що у період з січня 2020 року по вересень 2021 року ним здійснювалося чергування у оперативні-слідчій групі, що відображається у графіках чергувань. Тобто, відпрацьовувалось більше встановленої норми години на місяць.

Листом Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі від 01.12.2021 року вих. №485/10/21-97-09 у відповідь на запит представника позивача повідомлено, що грошове забезпечення за роботу у нічний час здійснювалося на підставі щомісячної інформації слідчо-оперативної групи про кількість відпрацьованих годин відповідно до ст.108 КЗпП, постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Колективного договору (35% годинної тарифної ставки (посадового окладу) за кожну годину роботи у цей час).

Суд зазначає, що в розрахункових листах позивача за період з січня 2020 року по серпень 2021 року наявна інформація про здійснення доплати за нічні години.

Разом із зазначеним листом позивачу надіслані розрахункові листи, графіки чергувань слiдчо-оперативної групи; Розпорядження «Про органiзацiю роботи слiдчо-оперативної групи Головного управлiння ДФС у Херсонськiй областi, Автономнiй республiцi Крим та м. Севастополі».

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності з ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Вирішуючи цей спір, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази щодо виконання позивачем службових обов`язків понад установлений службовий час та невиплати йому компенсації.

При цьому у якості доказів позивачем до позову також долучено розрахунки недоплати за фактично відпрацьований час за період з січня 2020 року по серпень 2021 року (а.с. 69-80), дослідивши які судом встановлено, що вони не завірені належним чином, не містять ні печатки організації, що їх видала, ні підпису посадової особи, а отже не є належними та допустимим доказами підтвердження залучення позивача до понаднормової служби.

Матеріали справи містять лише розрахункові листи позивача за період з січня 2020 року по серпень 2021 року; графіки чергувань слідчо-оперативної групи за період з січня 2020 року по серпень 2021 року; Розпорядження Про організацію роботи слідчо-оперативної групи Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі за період квітень-грудень 2020 року, лютий-серпень 2021 року.

Пунктом 11 розділу ІІ Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, встановлено, що поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.

Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.

Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.

Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється керівником підрозділу, у якому проходить службу поліцейський, шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною в додатку 1 до цього Порядку та умов, яка до 15 числа місяця, наступного після залучення поліцейських до несення служби в нічний час, подається до фінансового підрозділу.

Доплата за службу в нічний час не має постійного характеру та виплачується поліцейським, залучення яких до служби в нічний час, підтверджене вказаними вище документами, за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Таким чином доплата з службу в нічний час та доплата за виконання службових обов`язків понад установлений службовий час мають різну правову природу. Виплата першої передбачена Порядком №260. Щодо виплати другою Порядком №260 встановлено пряму заборону на виплату поліцейським додатково грошового забезпечення за виконання службових обов`язків понад установлений службовий час.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання незаконними дій Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній республіці Крим та місті Севастополі щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час та недоплати компенсації за невикористані чергові відпустки та зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошового забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час, за період з 01.01.2020 по 27.09.2021 в сумі 81 924,39 гривень

Як зазначив позивач, внаслідок того, що йому не було, на його думку, в повному обсязі при звільненні сплачено відповідачем грошове забезпечення за період з 01.01.2020 по 27.09.2021 рр. за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час, то відповідно відповідачем також було занижено розмір його грошового забезпечення, що вплинуло на заниження розміру виплат із компенсації невикористаних ним чергових відпусток, а відтак йому при звільненні не було доплачено компенсацію за невикористані чергові відпустки.

З огляду на те, що вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній республіці Крим та місті Севастополі донарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані чергові відпустки за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2021 роки виходячи із повного розміру його грошового забезпечення, в сумі 65 718,64 гривень та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 23 507,40 гривень є похідними від основних вимог, вони також не підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України, похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до правил статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

У зв`язку з перебуванням судді Токмілової Л.М. у відпустці у період з 26.06.2023 року по 21.07.2023 року, суд здійснює розгляд справи після виходу з відпустки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 139, 205, 229, 242-246, 255, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.

.