Справа № 160/6705/23
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2023 року Справа № 160/6705/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Царікової О.В.,
секретаря судового засідання: Дивнич Д.І.,
представника позивача: Остапенка К.І.,
представника відповідача: Пономаренка О.О.,
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що оскаржене податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем за результатами перевірки, проведеної з рядом процедурних порушень. Строки проведення камеральної перевірки встановлені пунктом 76.3 статтею 76 Податкового кодексу України (далі - ПК України), відповідно до якого камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.
05.05.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, зазначивши, що під час камеральної перевірки поданої ТОВ «ГАМБІЯ» декларації з податку на додану вартість за період січень 2022 року виявлені факти порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме: до податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2022 року включено суми ПДВ по податковим накладним, які не зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), у зв`язку з чим до позивача застосовані грошові зобов`язання за оскарженим податковим повідомленням-рішенням. Також відповідач вказав, що за наявності факту зафіксованих податкових правопорушень із боку платника податків нівелюються усі інші процедурні й процесуальні порушення, що передували їх встановленню. До того ж і акт камеральної перевірки і оскаржене податкове повідомлення - рішення були направлені за юридичною адресою позивача, проте не були ним отримані.
13.06.2023 від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких позивач вказав, що у грудні 2021 року позивач уклав договір поставки № 2112/1-АГ з ТОВ «АРГОСТОРГ» щодо придбання овочів та фруктів. На виконання умов договору позивач здійснив оплату за фрукти, а ТОВ «АРГОСТОРГ» поставив дані фрукти на адресу позивача. Доказами поставки товару є підписані видаткові накладні, зокрема, у зазначених документах докладно відображено, які саме товари були поставлені, в яких обсягах, у який час. В свою чергу позивач включив до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість, за здійснені операції з ТОВ «АРГОСТОРГ» на суму 1701780,33 грн. ТОВ «АРГОСТОРГ», також зареєструвало податкові накладні на суму 1701780,33 грн., але податковий орган зупинив реєстрацію деяких податкових накладних на суму 1103903,00 грн. Таким чином, вказані видаткові накладні доводять, що висновок податкового органу про порушення ТОВ «ГАМБІЯ» норм п. 198.6 ст. 198.6, ст. 201 Податкового кодексу України та безпідставне віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту і заниження ПДВ за січень 2022 року на суму 1 103 903,00 грн. є помилковим. ТОВ ГАМБІЯ» цілком правомірно відобразило наслідки здійснених господарських операцій у податковому обліку.
Наявність обставин, які стосуються порушення ТОВ «АРГОСТОРГ» податкового законодавства, не може бути підставою для висновку про неправомірність віднесення ТОВ «ГАМБІЯ» сум ПДВ до складу податкового кредиту.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив суд відмовити у їх задоволенні.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд зазначає таке.
Враховуючи вищенаведене, перевіркою встановлено неправомірне завищення підприємством ТОВ «ГАМБІЯ» податкового кредиту за січень 2022 року на суму ПДВ у розмірі 1103903,33 грн.
У висновках акта вказано, що в порушення пункту 198.6 ст.198, 201.10 ст. 201 ПК України ТОВ «ГАМБІЯ» занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації), яке сплачується до державного бюджету за січень 2022 року у розмірі 1103903 гри.
Надаючи оцінку зазначеному податковому повідомленню -рішенню суд виходить з такого.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи між позивачем та ТОВ «АРГОСТОРГ» 21.12.2021 укладений договір постачання № 2112/1-АГ на придбання овочів та фруктів.
На виконання умов договору позивач здійснив оплату на користь ТОВ «АРГОСТОРГ», а постачальник склав та надав покупцю видаткові накладні, які підписані обома сторонами.
Позивачем було включено до складу податкового кредиту у податковій декларації з ПДВ за січень 2022 року суму податку на додану вартість, за результатами взаємодії з ТОВ «АРГОСТОРГ» у розмірі 1701780,33 грн..
Як вказав позивач, його контрагентом - ТОВ «АРГОСТОРГ» складено та направлено на реєстрацію податкові накладні на суму 1701780,33 грн., однак реєстрація податкових накладних на суму ПДВ 1103903 грн. зупинена податковим органом.
На переконання позивача вказані видаткові накладні доводять, що висновок податкового органу про порушення ТОВ «ГАМБІЯ» норм п. 198.6 ст. 198.6, ст. 201 ПК України та безпідставне віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту і заниження ПДВ за січень 2022 року на суму 1103903,00 грн. є помилковим, а ТОВ ГАМБІЯ» цілком правомірно відобразило наслідки здійснених господарських операцій у податковому обліку.
Однак, суд не може погодитись із такою позицією позивача через таке.
Згідно пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
д) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно пункту 198.6 статті 198 ПКУ не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 ПК України.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість па підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено, що відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включения сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Враховуючи наведене суд зазначає, що п. 198.6 статті 198 ПК України виключає можливість віднесення до податкового кредиту сплачених покупцем в рахунок оплати за товари сум без реєстрації постачальником податкових накладених за результатом такого постачання.
Більш того, в матеріалах справи взагалі відсутні докази складання та направлення ТОВ «АРГОСТОРГ» на реєстрацію податкових накладних, складених на адресу позивача на суму 1103903 грн.
Щодо порушення відповідачем строку для проведення камеральної перевірки податкової звітності ТОВ «ГАМБІЯ» за січень 2022 року суд виходить з такого.
Відповідно до п. 76.3 ст. 73 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.
Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.
Згідно правової позиції, висловленої у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 у справі №816/228/17 неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.
При цьому у вказаній постанові Великою Палатою Верховного Суду визначено, що підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Відповідно до п. 19-1.1, 19-1.2.1 контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: 19-1.1.1. здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; організовують та здійснюють ведення обліку і адміністрування мита, акцизного податку, податку на додану вартість, інших податків, які відповідно до податкового, митного та іншого законодавства справляються у зв`язку із ввезенням (пересиланням) товарів на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенням (пересиланням) товарів з митної території України або території вільної митної зони, забезпечують контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою їх нарахування та сплати у повному обсязі платниками податків до відповідного бюджету під час переміщення товарів через митний кордон України та після завершення операцій з митного контролю та митного оформлення.
Під час розгляду справи позивачем не спростовано віднесення до податкового кредиту з ПДВ у податковій декларації за січень 2022 року суми за результатами взаємодії із ТОВ «АРГОСТОРГ» у розмірі 1103903 грн., на яку контрагентом позивача не були зареєстровані в ЄРПН податкові накладні.
Таким чином, судом під час розгляду справи не встановлено, що недотримання відповідачем строку для проведення камеральної перевірки, визначеного пп. 76.3 ст. 76 ПК України вплинуло на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки.
Відповідно до п.86.2 ст. 86 ПК України, за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (п. 42.2. ст. 42 ПК України).
Стосовно доводів про виправлення номера акта, на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, суд зазначає таке.
Правила надання послуг поштового зв`язку затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, пунктами 42 48 цих правил регламентований порядок заповнення поштових відправлень, де вказано що в обов`язковому порядку відправником заповнюється найменування та повні адреси адресата та відправника, необхідності заповнення додаткових реквізитів відправлення означеними правилами не регламентовано так само як і не встановлено заборони або відповідальності за виправлення зазначеної відправником інформації.
Щодо доводів позивача про те, що податкове повідомлення-рішення прийнято 31 січня 2023 року - з порушенням термінів, які закріплені пунктом 86.8 статті 86 ПК України, суд не приймає їх до уваги через таке.
Колегія суддів у цій справі не вбачає підстав для відступу від зазначених висновків, але зауважує, що суди повинні перевіряти такі доводи платника податків, якщо вони є, і надавати їм відповідну правову оцінку. У разі, якщо відповідні порушення в частині строків винесення ППР (вперше чи за наслідками опрацювання рішень, прийнятих в адміністративному чи судовому порядку) мають місце поряд із помилковістю висновків контролюючого органу щодо недотримання платником податків вимог податкового та/або іншого законодавства, суди повинні зазначати про наявність усіх встановлених ними в ході судового розгляду недоліків рішень, що є предметом позову».
Враховуючи все вищенаведене та встановлені під час розгляду даної справи обставини, суд дійшов до висновку про необгрунтованість заявлених позовних вимог, а тому у їх задоволенні слід відмовити.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача не стягуються.
Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 139, 192, 193, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Розподіл судових витрат між сторонами не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складений 11.08.2023.
Суддя О.В. Царікова