Справа № 743/962/23
Суддя: Павленко О. В.
Дата ухвалення: 2023-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/962/23
Провадження № 2-а/743/7/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2023 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Павленко О.В.,

при секретарі Воєдило О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП сержанта поліції Цаюка Дениса Юрійовича та Управління патрульної поліції в Чернігівській області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського взводу №1 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП сержанта поліції Цаюка Дениса Юрійовича та Управління патрульної поліції в Чернігівській області, у якому просить поновити строк на оскарження постанови та:

-скасувати постанову ЕАР №6114889 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02.11.2022, постановлену поліцейським взводу №1 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП сержанта поліції Цаюком Денисом Юрійовичем, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП та застосування санкції у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. як незаконно постановлену;

-покласти судові витрати на відповідачів;

-зупинити виконавче провадження ВП №72068346 щодо примусового виконання постанови ЕАР №6114889 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02.11.2022.

Позов мотивовано тим, що 27.06.2023 позивач дізнався що у відношенні нього було винесено вищевказану постанову, у зв`язку з чим Новозаводським відділом ДВС у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №72068346. За змістом постанови позивач 02.11.2022 об 22:02 год. в м. Чернігові по просп. Перемоги, 87, порушив п. 4.7. ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 127 КУпАП. У результаті чого до позивача було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. та через несвоєчасну його сплату з останнього стягнуто подвійний розмірі 510 грн. Проте, на думку позивача, вказана постанова винесена незаконно та з порушенням норм матеріального та процесуального права, виходячи з наступного: за вищезазначених обставин вчинення адміністративного правопорушення не мало місце, оскільки позивач зареєстрований та постійно проживає у АДРЕСА_1 , де і перебував 02.11.2022. Також підпис, наявний у постанові йому не належить і не відповідає його дійсному. За вказаною у постанові адресою позивач станом на 02.11.2022 не проживає, а тимчасового мешкав 10 років назад. Тому, позивач вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 11.07.2023 поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовом про скасування постанови, відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено, що відповідач має право подати відзив на позов протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали. Сторонам роз`яснено положення ст. 262 КАС України та відповідачу було роз`яснено положення ч. 4 ст. 159 КАС України.

09.08.2023 до Ріпкинського районного суду Чернігівської області від представника відповідачів надійшов відзив на позов, у якому просить позов залишити без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду та відмовити у задоволенні позову. Заперечення обґрунтовані тим, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом без поважних на те причин. Крім того, 02.11.2022 об 22:22 год. в м. Чернігові по просп. Перемоги, 87, ОСОБА_1 перейшов проїджу частину у невстановленому для цього місці, поза пішохідним переходом, при його наявності, чим порушив п. 4.14г ПДР України, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 127 КУпАП. Беручи до уваги дорожню обстановку по просп. Перемоги, 87, то наявні нерегульовані пішохідні переходи, позначені відповідними дорожніми знаками та дорожньою розміткою. Отже, інспектором роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП сержанта поліції Цаюком Д.Ю. була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6114889, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Так, виявивши порушення ПДР поліцейський вжив заходи щодо притягнення винної особи до адміністративної відповідальності та, як наслідок у результаті розгляду справи, виніс відносно позивача вказану постанову. Доказами, які підтверджують вчинення позивачем правопорушення є відеозапис з портативного відеореєстратора. Однак, оскільки правопорушення відбулося 02.11.2022, а позивач звернувся до суду 10.07.2023, то в силу вимог чинного законодавства, закінчився строк зберігання вказаного відеозапису, який становить 30 діб, а тому його було автоматично видалено. Отже, всі зауваження позивача, як підстави для скасування оскаржуваної постанови, не усуваються фактами вчинення ним правопорушення та носять суто суб`єктивний характер й свідчать про намагання уникнути відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку на оскарження постанови серії ЕАР №6114889 від 02.11.2022 суд не бере до уваги, оскільки при вирішенні питання про відкриття провадження у справі ухвалою судді від 11.07.2023 визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом та поновлено пропущений строк.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6114889 від 02.11.2022, винесеною поліцейським взводу №1 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП сержанта поліції Цаюком Д.Ю., 02.11.2022 об 22:22 год. в м. Чернігові по просп. Перемоги, 87, ОСОБА_1 здійснив перехід проїзної частини поза межами пішохідного переходу при його наявності в тему пору доби, чим порушив п. 4.7 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 127 КУпАП. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до положення ч. 1 ст. 127 КУпАП адміністративна відповідальність настає за непокору пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1.10 ПДР визначено, що пішохід - особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу чи крісло колісне.

Згідно з вимогами п. 4.7 ПДР України пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.

У п.4.14 «г» даних правил зазначено, що пішоходам забороняється переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Саме по собі описання відповідачем в оскаржуваній постанові складу адміністративного правопорушення, не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, передуванню якому і є фіксування цього правопорушення.

Відповідно до правових позицій Верховного суду від 23.10.2019 по справі №357/10134/17 та від 11.12.2019 по справі №761/41786/16а, - відсутність доказів свідчить про недоведеність правопорушення.

Таким чином, достатніх доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 127 КУпАП, зокрема, фото- чи відеозапис, яким би було зафіксовано вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не надано.

Наведені обставини не дають змоги суду однозначно оцінити дії ОСОБА_1 як щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП, зокрема, так і щодо місця та часу.

Згідно зі ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідачем не доведено правомірність складання постанови про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , то суд дійшов висновку, що постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР №6114889 від 02.11.2022 слід скасувати, а провадження у справі - закрити.

Разом з тим, суд зазначає, що вимога позивача про зупинення виконавчого провадження ВП №72068346 щодо примусового виконання постанову ЕАР №6114889, не підлягає задоволенню, оскільки суд дійшов висновку про скасування вказаної постанови, а відтак виконавче провадження з примусового її виконання підлягає закінченню, згідно положень Закону України «По виконавче провадження».

Враховуючи наведене, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду за те, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, його витрати зі сплати судового збору за подачу позову підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до поліцейського взводу №1 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП сержанта поліції Цаюка Дениса Юрійовича (м. Чернігів, вул. Громадська, буд. 66) та Управління патрульної поліції в Чернігівській області (м. Чернігів, вул. Громадська, буд. 66) про скасування постанови задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6114889 від 02.11.2022, винесену поліцейським взводу №1 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП сержанта поліції Цаюком Д.Ю., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.127 КУпАП - скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у сумі 357 (триста п`ятдесят сім) грн. 80 коп.

Рішення складено 25 серпня 2023року.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Павленко