Справа № 120/5920/23
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 вересня 2023 р. Справа № 120/5920/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кіяшко Тетяни Миколаївни до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кіяшко Тетяни Миколаївни до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (1), Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (2) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю відповідачів щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 року по 30.11.2017 року із застосуванням базового місяця - листопад 2015 року та надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15% до посадового окладу за період з 07.11.2015 року по 16.10.2019 року і з 07.11.2019 року по 31.07.2021 року.

Ухвалою від 10.05.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач (1) просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки відсутність доступу до інформації з грифом обмеження виключає можливість отримання оскаржуваної надбавки. Надання особі доступу до секретної інформації без винесення відповідних мотивованих рапортів не дає самостійних підстав для виплати особі надбавки до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень.

Стосовно нарахування та виплати індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця - листопад 2015 року, вказали, що до грудня 2017 року були відсутні законні підстави для проведення індексації грошового забезпечення поліцейських, у зв`язку з тим, що Порядком проведення індексації доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, передбачено не було проведення індексації грошового забезпечення поліцейських.

Представником відповідача (2) також подано відзив на позовну заяву (вх.№28791/23) у якому зазначено, що наявність допуску та доступу до державної таємниці не є автоматичною підставою для встановлення надбавки за службу в умовах режимних обмежень, бо такими підставами є постійна робота з відомостями, що становлять державну таємницю і відповідний мотивований рапорт керівника відокремленого підрозділу органу поліції.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області №56 о/с від 07.11.2015 року ОСОБА_1 призначено оперуповноваженим Краснолиманського відділення поліції Краматорського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області №106 о/с від 04.05.2016 року ОСОБА_1 призначено оперуповноваженим Лиманського відділення поліції Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

У зв`язку із організаційно-штатними змінами, наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області №443 о/с від 30.12.2016 року ОСОБА_1 призначено оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Лиманського відділення поліції Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Надалі, ОСОБА_1 переведено для подальшого проходження служби до Департаменту захисту економіки Національної поліції України (наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області №406 о/с від 10.09.2019 року).

Наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України №35 о/с від 07.11.2019 року ОСОБА_1 призначено в порядку переведення з Департаменту захисту економіки Національної поліції України оперуповноваженим 3-го відділу (боротьби з екстремістськими та радикальними організованими злочинними групами) управління стратегічних розслідувань в Донецькій області.

Наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України №242 о/с від 21.07.2021 року ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 (через хворобу) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

20.04.2023 року представник позивача звернулась до Головного управління Національної поліції в Донецькій області із адвокатським запитом щодо нарахування та виплатити ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 року по 30.11.2017 року та надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15% посадового окладу за період з 07.11.2015 року по 01.10.2019 року.

Листом Головного управління Національної поліції в Донецькій області №К-24/26/02-2023 від 18.05.2023 року представника позивача повідомлено про відсутність законних підстав для проведення індексації грошового забезпечення поліцейським до листопада 2017 року.

Стосовно нарахування та виплати надбавки за роботу в умовах режимних обмежень повідомили, що до Головного управління Національної поліції в Донецькій області накази про встановлення надбавки за роботу в умовах режимних обмежень ОСОБА_1 не надходили, тому зазначена надбавка йому не нараховувалась та не виплачувалась.

В свою чергу, Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України у відповідь на адвокатський запит листом №84аз від 28.04.2023 року повідомив представника позивача, що наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 07.06.2021 року №181 о/с на підставі мотивованого рапорту начальника УСР в Донецькій області ДСР НПУ від 26.05.2021 року №748РСВ/55/104-2021, з урахуванням відпрацьованих документів з грифом секретності "Таємно", встановлено надбавку до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків ОСОБА_1 , оперуповноваженому 3-го відділу (боротьби з екстремістськими та радикальними організованими злочинними групами) управління стратегічних розслідувань в Донецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.

Позивач вказав на допущення протиправної бездіяльності Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 року по 30.11.2017 року із застосуванням базового місяця - листопад 2015 року та надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15% до посадового окладу за період з 07.11.2015 року по 16.10.2019 року і Департаментом стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо не нарахування та невиплати надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15% до посадового окладу за період з 07.11.2019 року по 31.07.2021 року, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог в частині нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 року по 30.11.2017 року із застосуванням базового місяця - листопад 2015 року, суд виходить із наступного.

Частиною 5 статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) передбачено, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 року №1282-ХІІ (далі - Закон №1282-ХІІ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

У статті 1 Закону № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг; індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання; поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно зі статтею 4 цього Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (до 01 січня 2016 року - 101 відсоток).

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 5 Закону № 1282-ХІІ підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону № 1282-ХІІ порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

З метою реалізації цих положень Закону Кабінет Міністрів України постановою від 17.07.2003 року № 1078 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

Пунктом 2 Порядку № 1078 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема: грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

При цьому, зміни щодо поліцейських були внесені постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року № 782 "Про внесення зміни до п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення" (набрала чинності 24 жовтня 2017 року) шляхом доповнення абзацу п`ятого після слова "військовослужбовців" словом "поліцейських".

Згідно з пунктами 4 і 5 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Відповідно до пункту 10-2 Порядку № 1078 для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

При цьому, приписами пункту 10-1 Порядку № 1078 у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 9 грудня 2015 року (який застосовувався до 1 грудня 2015 року), було передбачено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу.

З наведеного вбачається, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 815/2590/18 зазначив, що правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У постанові від 21 січня 2021 року у справі № 160/35/20 Верховний Суд погодився з висновком судів попередніх інстанцій про наявність протиправної бездіяльності, яка полягає у не здійсненні нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу у спірний період, оскільки здійснення індексації прямо передбачене Законом № 580-VІII та Законом № 1282-ХІІ. Верховний Суд зазначив, що аналізуючи правові норми Закону № 2017-ІІІ та Закону № 1282-ХІІ індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. При цьому відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації, у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Верховний Суд наголосив, що «згідно зі статтями 18, 19 Закону № 2017-III, індексація є відповідною соціальною гарантією, оскільки це є виплата, що спрямована на забезпечення достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати. А тому, враховуючи, що частиною п`ятою статті 94 Закону №580-VIII, на момент виникнення спірних правовідносин, було встановлено, що грошове забезпечення поліцейських підлягає індексації, є обґрунтованим висновок судів попередніх інстанцій щодо наявності протиправної бездіяльності Управління щодо нездійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року по 31 серпня 2017 року. Доводи відповідача щодо відсутності правових підстав для нарахування спірної індексації до 24 жовтня 2017 року, тобто до внесення змін до Порядку № 1078, є необґрунтованими, оскільки Законом № 580-VIII має вищу юридичну силу ніж Порядок № 1078».

На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність у позивача права на індексацію грошового забезпечення у період з 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року. Ненарахування та невиплата позивачу у період з 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року індексації грошового забезпечення є протиправною бездіяльністю відповідача.

При цьому, вимоги щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за листопад 2017 року задоволенню не підлягають, оскільки індексація грошового забезпечення за листопад 2017 року нараховувалась та виплачувалась.

Щодо вимоги позивача про встановлення для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) листопад 2015 року, слід зазначити наступне.

Питання визначення базового місяця для індексації знаходиться в залежності від таких показників, як розмір прожиткового мінімуму за певні періоди, розмір коефіцієнту індексації пенсій тощо, які підлягають застосуванню відповідними органами, підприємствами, установами, організаціями при здійсненні відповідних розрахунків.

Слід зауважити, що саме в процесі виконання рішення суду в порядку встановленому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядком №1078, буде визначено базовий місяць для проведення індексації грошового забезпечення позивача.

Окрім того, захисту підлягає лише вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому.

У даній правовій ситуації індексація не була нарахована та виплачена позивачу. Тобто, питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачем при нарахуванні індексації є передчасним, оскільки у цій частині права позивача ще не порушені.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 15.10.2020 року по справі №240/11882/19.

Отже, вимога позивача щодо прийняття судом рішення в частині базового місяця, є передчасною.

Аналогічних висновків дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постановах №120/923/21-а від 01 липня 2021 року, №120/2981/21-а від 10 грудня 2021 року, №560/2631/21 від 08 квітня 2022 року, №120/12864/21-а від 13 травня 2022 року, №240/5879/22 від 15 листопада 2022 року, №240/2905/22 від 22 травня 2023 року.

Щодо нарахування та виплати Головним управління Національної поліції в Донецькій області надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15% до посадового окладу за період з 07.11.2015 року по 16.10.2019 року, суд зазначає наступне.

Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про державну таємницю" державна таємниця (далі також - секретна інформація) - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою.

Статтею 30 Закону України "Про державну таємницю" передбачено, що у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розмір та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" обумовлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Види, розміри і порядок надання компенсації працівникам органів законодавчої, виконавчої та судової влади, органів прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які за умовами своєї професійної діяльності постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (далі - особи, які працюють в умовах режимних обмежень) визначає Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 року №414 (далі - Постанова №414).

Згідно з пунктом 2 Постанови № 414 особам, які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "особливої важливості" - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", - 10 відсотків.

Відповідно до пункту 5 Постанови № 414 такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов`язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова № 988) передбачено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Кабінетом Міністрів України постановлено виплачувати надбавку за службу в умовах режимних обмежень у розмірах та порядку, визначених законодавством (п. п. 2 п. 5 Постанови №988).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які, зокрема, визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції (далі - Порядок № 260).

Відповідно до пункту 11 розділу 1 Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення. Виплата одноразових додаткових видів грошового забезпечення здійснюється, якщо звернення про їх отримання надійшли до закінчення трьох років з дня виникнення права на їх отримання.

Згідно з пунктом 7 розділу II Порядку № 260 поліцейським, які проходять службу в умовах режимних обмежень та за своїми функціональними обов`язками постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом охорони державної таємниці (далі - поліцейські, які проходять службу в умовах режимних обмежень)), установлюється надбавка до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", - 10 відсотків.

Установлення поліцейським надбавки за службу в умовах режимних обмежень здійснюється наказом керівника органу (міжрегіонального органу) поліції на підставі мотивованих рапортів керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, погоджених з режимно-секретним підрозділом цього органу, за умови надання йому допуску та доступу до державної таємниці та постійної роботи з відомостями, що становлять державну таємницю.

Таким чином, за роботу в умовах режимних обмежень, зокрема з відомостями та їх носіями, що мають ступінь секретності "Таємно" та "Цілком таємно", поліцейським встановлюється надбавка, у визначеному розмірі. При цьому установлення поліцейським надбавки за службу в умовах режимних обмежень здійснюється наказом керівника органу поліції на підставі мотивованих рапортів керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, погоджених з режимно-секретним підрозділом цього органу, за умови їх призначення на посаду, яку включено до номенклатури посад відповідного органу поліції, перебування на яких потребує оформлення та надання допуску до державної таємниці.

Як слідує із матеріалів адміністративної справи, мотивованого рапорту щодо встановлення надбавки позивачу за роботу в умовах режимних обмежень від керівництва Краснолиманського відділення поліції Краматорського відділу поліції і Лиманського відділення поліції Слов`янського відділу поліції на адресу Головного управління Національної поліції в Донецькій області не надходило.

Так, згідно розрахункових листів за листопад 2015 року - вересень 2019 року ОСОБА_1 надбавка за роботу в умовах режимних обмежень не встановлювалась та не виплачувалась.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідним наказом ОСОБА_1 в період з листопада 2015 року по вересень 2019 року було встановлено надбавку за роботу в умовах режимних обмежень.

Отже, доказів на підтвердження доводів щодо роботи в період з листопада 2015 року по вересень 2019 року в умовах режимних обмежень позивачем не надано.

Враховуючи, що до Головного управління Національної поліції в Донецькій області не надходило мотивованого рапорту керівника структурного підрозділу, погодженого з режимно-секретним підрозділом, щодо встановлення надбавки позивачу за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15 % відповідно до пункту 7 розділу II Порядок № 260, то у Головного управління Національної поліції в Донецькій області не було підстав для прийняття наказу про встановлення надбавки за службу в умовах режимних обмежень та її виплати позивачу за період роботи з листопада 2015 року по вересень 2019 року.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 07.08.2019 року у справі № 820/5122/17.

Суд звертає увагу, що за період проходження служби в Головному управління Національної поліції в Донецькій області позивачем не здійснено заходів щодо з`ясування питань про встановлення та виплату йому надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, а також не надано доказів оскарження таких дій.

Суд вважає за необхідне зазначити, що перебуваючи на посадах оперуповноваженого у Краснолиманському відділенні поліції Краматорського відділу поліції і Лиманському відділення поліції Слов`янського відділу поліції (протягом чотирьох років), та відсутність вмотивованих рапортів керівників структурних підрозділів відповідного органу поліції, погоджених з режимно-секретним підрозділом цього органу не може свідчити про системність роботи особи з розроблення, виготовлення, обліку, зберігання використання документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, в розумінні вимог статті 30 Закону України "Про державну таємницю" та пункту 5 Положення №414 та не може вказувати про наявність права на встановлення йому щомісячної надбавки за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу за цей період.

При цьому, суд враховує правові висновки Верховного Суду у постанові №820/5122/17 від 07.08.2019 року де суд касаційної інстанції вказав, що наявність допуску та доступу до державної таємниці не є безумовною підставою для встановлення надбавки за службу в умовах режимних обмежень та не підтверджує факт постійної роботи із секретною інформацією або її носіями.

Тому, враховуючи вищезазначене та відповідно до вимог законодавства у Головного управління Національної поліції в Донецькій області були відсутні підстави для підготовки наказу про встановлення позивачу надбавки за службу в умовах режимних обмежень.

Крім того судом встановлено, що позивачу у період з листопада 2015 року по вересень 2019 року не встановлювалась надбавка за службу в умовах режимних обмежень, позивач протягом спірного періоду не звертався до відповідача (1) із відповідними рапортами щодо встановлення йому такої надбавки, а також позивачем не оскаржувалась бездіяльність відповідача щодо не встановлення йому надбавки за роботу в умовах режимних обмежень в судовому порядку під час проходження служби в Краматорському відділі поліції і Лиманському відділенні поліції Слов`янського відділу поліції.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Аналогічних висновків дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові №120/12684/21-а від 27 червня 2023 року.

Стосовно нарахування та виплати Департаментом стратегічних розслідувань Національної поліції України надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15% до посадового окладу за період з 07.11.2019 року по 31.07.2021 року, суд вказує наступне.

Згідно довідки заступника начальника управління стратегічних Донецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 24.05.2023 року №226HT/55/104PCB ОСОБА_1 перебував на номенклатурній посаді оперуповноваженого 3-го відділу (боротьби з екстремістськими та радикальними організованими злочинними групами) управління стратегічних розслідувань в Донецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, що потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці та у зв`язку з чим мав допуск та доступ до державної таємниці за формою 2.

Відповідно до довідки про кількість матеріальних носіїв секретної інформації, опрацьованих працівниками 3-го відділу (боротьби з екстремістськими та радикальними організованими злочинними групами управління стратегічних розслідувань в Донецькій області Департаменту станом на 19.05.2021 року ОСОБА_1 опрацьовано матеріальні носії секретної інформації з грифом секретності "Таємно": №№4272/55/104, 4273т/55/104, 4274т/55/104, 4275т/55/104, 4276т/55/104, 4277т/55/104, 4278т/55/104.

Відповідно до пункту 2 Положення №414 особам, які працюють з відомостями та їх носіями, що мають ступінь секретності "таємно" установлюється надбавка до посадових окладів, заробітної плати в розмірі 10%.

На підставі зазначеної довідки та мотивованого рапорту начальника управління стратегічних розслідувань в Донецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України ОСОБА_1 наказом від 07.06.2021 року №181 о/c, з урахуванням відпрацьованих документів з грифом секретності "Таємно", встановлено надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10%.

Таким чином, відповідачем (2) виплачено позивачу надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10% у червні та липні 2021 року, що підтверджується розрахунковими листами за червень та липень 2021 року.

Стосовно виплати надбавки за роботу в умовах режимних обмежень в інші періоди проходження служби в Департаменті стратегічних розслідувань Національної поліції України, то суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження тих обставин, що позивач постійно працював з відомостями, які становлять державну таємницю, а тому суд приходить до висновку висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача в цій частині.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для часткового задоволення даного адміністративного позову.

Вирішуючи питання про відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 КАС України).

Приписами частини 4-6 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що в підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги від 27 березня 2023 року, квитанцію про оплату на суму 4500,00 грн. за адвокатські послуги згідно договору від 27.03.2023 року, акт наданих послуг №2 до договору про надання правової допомоги від 27 березня 2023 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правничої (правової) допомоги Серія ВІ №1117245 від 27.03.2023 року.

Надаючи оцінку документам, поданим на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що їх заявлений розмір в сумі 4500 грн. відповідає критерію співмірності та розумності, відповідає обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також складності справи.

Відтак, суд приходить до висновку, що витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу в сумі 4500 грн., підтверджені належними та допустимими доказами, а тому є обґрунтованими.

При цьому, слід врахувати частковість задоволення позовних вимог позивача та положення частини третьої статті 139 КАС України, відповідно до якої, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача (1) на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 2250 грн.

Керуючись ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2250,00 (дві тисячі двісті п`ятдесят) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач (1): Головне управління Національної поліції в Донецькій області (пр-т. Нахімова, 86, м. Маріуполь, Донецька область 87517, );

Відповідач (2): Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України (вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601, );

Суддя Свентух Віталій Михайлович