Справа № 380/11329/23
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2023 року м. Львівсправа № 380/11329/23

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо непроведення з 01 березня 2023 року нарахування і виплати ОСОБА_1 індексації пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та надбавки за проживання в гірській місцевості відповідно до Закону України від 15 лютого 1995 року № 56/95-ВР «Про статус гірських населених пунктів в Україні» з урахуванням індексації пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01 березня 2023 року нарахування і виплату ОСОБА_1 індексації пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та надбавки за проживання в гірській місцевості відповідно до Закону України від 15 лютого 1995 року № 56/95-ВР «Про статус гірських населених пунктів в Україні» з урахуванням індексації пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01 березня 2023 року ОСОБА_1 виплату нарахованої пенсії без обмеження її розміру з урахуванням виплачених сум;

- судові витрати покласти на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та з 25 січня 2019 року отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262).

Позивач зазначає, що відповідач протиправно, з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі також Постанова № 168) з 01 березня 2023 року не виплачує йому індексацію пенсії в розмірі 1500,00 грн. Як наслідок, зменшився й розмір надбавки, яка виплачується йому відповідно до статті 6 Закону України від 15 лютого 1995 року № 56/95-ВР «Про статус гірських населених пунктів в Україні» (далі також Закон № 56/95-ВР) та становить 20 відсотків від розміру пенсії, на 300,00 грн.

Позивач вказує, що з 01 березня 2023 року розмір пенсії підвищується на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 (індексація пенсії) згідно з Постановою № 168, але не більше 1500,00 грн. Також при визначенні величини збільшення пенсії згідно з Законом № 56/95-ВР ураховується індексація, установлена Постановою № 168. Стверджує, що обмеження виплати пенсії, нарахованої особі в порядку, визначеному законом, не може бути встановлено постановою Кабінету Міністрів України.

Таким чином, висновує позивач, дії відповідача щодо невиплати йому з 01 березня 2023 року індексації пенсії відповідно до Постанови № 168 та надбавки за проживання у гірській місцевості відповідно до Закону № 56/59-ВР з урахуванням індексації є протиправними та порушують його право на належне пенсійне забезпечення. Унаслідок невиплати пенсії у законодавчо визначеному розмірі позивач позбавлений права користуватися своїм майном (грошовими коштами).

З огляду на наведене, з метою захисту свого порушеного права позивач звернувся з цим позовом до суду, який просить задовольнити повністю.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 26 травня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін; роз`яснено відповідачу його право на подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Вказану ухвалу відповідач отримав 26 травня 2023 року в електронному кабінеті, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Проте станом на момент прийняття судом рішення у цій справі відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Частиною шостою статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ураховуючи наведене, а також беручи до уваги те, що встановлений ухвалою судді від 26 травня 2023 року про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, минув, суд відповідно до вимог частини шостої статті 162 КАС України вирішує цю справу на підставі наявних у її матеріалах доказів.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у розмірі 70% грошового забезпечення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2022 року у справі № 380/6966/22, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження призначеної ОСОБА_1 пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, при здійсненні її перерахунку із 01 січня 2021 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01 січня 2021 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження її величини десятьма прожитковими мінімумами, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року у справі № 380/14098/22, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження з 01 березня 2022 року розміру пенсії ОСОБА_1 шляхом не включення суми індексації пенсії в обрахунок пенсійної виплати. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01 березня 2022 року виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням нарахованої індексації, з урахуванням виплачених сум.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року у справі № 380/14098/22 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснило перерахунок пенсії позивача з 01 березня 2022 року, що підтверджується Перерахунком пенсії за вислугу років ОСОБА_1 від 09 квітня 2023 року та Розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № -ДПА.

Зі змісту Перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 від 09 квітня 2023 року слідує наступне:

- розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії позивача становить 32775,00 грн;

- основний розмір пенсії позивача: 70% грошового забезпечення (вислуга років 26) становить 22945,20 грн;

- з урахуванням індексації: 1) індексація базового ОСНП 2022 (22942,50 грн х 0,140) становить 3211,95 грн; 2) індексація базового ОСНП 2023 (26154,45 грн х 0,197) становить 1500,00 грн;

- надбавка за проживання в гірській місцевості становить 5530,89 грн.

Підсумок пенсії (з надбавками) становить 33185,34 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії 31385,34 грн.

Позивач, уважаючи протиправними дії відповідача щодо непроведення з 01 березня 2023 року нарахування і виплати індексації пенсії відповідно до Постанови № 168 та надбавки за проживання в гірській місцевості відповідно до Закону № 56/95-ВР з урахуванням індексації пенсії, звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у частині 1 статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на службі в податковій міліції визначає Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з частиною третьою статті 43 Закону № 2262 пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами частини другої статті 51 Закону № 2262 перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Як визначено статтею 2 Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі Закон № 3668 (з урахуванням змін, внесених Законами від 24 грудня 2015 року № 911-VIII, від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII) максимальний розмір пенсії (...) з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до (...) законів України (...) «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», (...), не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Закон № 3668 набрав чинності з 01 жовтня 2011 року.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668 обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Законом № 3668 частину п`яту статті 43 Закону № 2262 викладено у такій редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

16 лютого 2022 року Кабінет Міністрів України видав постанову № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі Постанова № 118), пунктом 2 якої установлено, що з 1 березня 2022 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

24 лютого 2023 року Кабінет Міністрів України видав постанову № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», пунктом 2 якої установлено, що з 1 березня 2023 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Суд відзначає, що спір у цій справі стосується, зокрема правомірності дій пенсійного органу щодо обмеження пенсії позивача з 01 березня 2023 року з урахуванням індексації, передбаченої Постановою № 168, максимальним розміром, оскільки, як видно зі змісту Перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 від 09 квітня 2023 року сума індексації пенсії з 01 березня 2023 року відповідно до Постанови № 168 нарахована відповідачем (1500,00 грн), проте така не включена до розміру пенсії при її виплаті. Тобто, нарахування індексації пенсії позивачу у спірних правовідносинах проведено відповідачем, однак її виплата не здійснюється.

Насамперед суд зауважує, що питання обмеження пенсії позивача максимальним розміром вже було предметом судового розгляду у справах № 380/6966/22 та № 380/14098/22.

Так, у рішенні від 19 травня 2022 року у справі № 380/6966/22, яке набрало законної сили, Львівський окружний адміністративний суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження призначеної позивачу пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, при здійсненні її перерахунку із 01 січня 2021 року, позаяк на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262 з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 та Законом № 3668 у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців. Суд врахував, що у спірному випадку суб`єкт владних повноважень надав перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосував положення статті 2 Закону № 3668. Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, суд дійшов висновку, що вони явно суперечать один одному, а відтак застосуванню підлягають саме норми Закону № 2262 з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668.

У рішенні від 29 грудня 2022 року у справі № 380/14098/22, яке набрало законної сили, Львівський окружний адміністративний суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження з 01 березня 2022 року розміру пенсії позивача шляхом не включення суми індексації пенсії в обрахунок пенсійної виплати, позаяк суд визнав безпідставними посилання відповідача як на підставу для невиплати з 01 березня 2022 року позивачу індексації пенсії на встановлений статтею 43 Закону України № 2262 максимальний розмір пенсії у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Суд зазначив, що правові підстави для обмеження розміру пенсії позивача з 01 березня 2022 року шляхом невиплати індексації на підставі Постанови № 118 у відповідача були відсутні.

Згідно з частиною четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

А відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Таким чином, рішення Львівського окружного адміністративного суду у справах № 380/6966/22 та № 380/14098/22, які набрали законної сили, є остаточними, обов`язковими для виконання та врахування пенсійним органом під час обчислення розміру пенсійних виплат позивача.

В контексті цього суд наголошує, що правова визначеність, як спеціальна складова більш загального принципу верховенства права, передбачає правило остаточності рішень суду та гарантованість їх виконання.

Цей принцип був сформульований ще у римському праві: «res judicata pro veritate habeture» «судове рішення має прийматися за істину» (у більш вільному трактуванні формулюється так: «що вирішено вирішено і не має переглядатися до безмежності»).

Таким чином, остаточне рішення суду є обов`язковим до виконання до моменту зміни умов, за яких його ухвалено.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 03 червня 2014 року у справі «Великода проти України» (заява № 43331/12) зауважив, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому.

Отже, зміна нормативно-правового регулювання окремого питання дійсно може мати наслідком втрату актуальності судового рішення, у якому суд розглянув питання застосування норми права, що у подальшому зазнала змін.

Водночас за обставин цієї справи відповідні зміни до законодавства з моменту набрання законної сили рішеннями Львівського окружного адміністративного суду у справах № 380/6966/22 та № 380/14098/22 не вносилися.

Зокрема, вищезгадані положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262 та статті 2 Закону № 3668 змін не зазнали.

До того ж, Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо заборони обмеження максимальним розміром пенсії особам, яким вона призначена відповідно до Закону № 2262-XII, зокрема у постановах від 09 лютого 2021 року у справі № 1640/2500/18, від 10 вересня 2021 року у справі № 300/633/19 та від 24 вересня 2021 року у справі № 370/2610/17.

Разом з тим у постанові від 16 грудня 2021 року у справі № 400/2085/19 Верховний Суд наголосив про протиправність обмеження органом пенсійного фонду максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262, та зазначив, що у спірних відносинах підлягають застосуванню норми Закону № 2262 з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, як визначено частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, наведені вище висновки Верховного Суду мали бути враховані пенсійним органом під час обчислення та виплати пенсії позивача з 01 березня 2023 року, а також ураховуються судом під час розгляду цієї справи.

Стосовно наявності у пункті 2 Постанови № 168 положення про підвищення пенсій з 01 березня 2023 року «у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом», суд звертає увагу на те, що за загальним правилом вирішення колізій, передбаченим частиною третьою статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

У спірних правовідносинах наведене положення Постанови № 168 суперечить приписам Закону № 2262 з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, які є спеціальними, та підлягають застосуванню відповідачем.

До того ж, закон не передбачає випадків обмеження пенсійної виплати максимальним розміром, визначеним за результатами перерахунку пенсії, здійсненого на виконання судового рішення, як це зробив відповідач у спірних відносинах.

Так, закон не уповноважує територіальний орган Пенсійного фонду на власний розсуд визначати підстави та умови для обмеження пенсійних виплат, а тому відповідні дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області є протиправними, оскільки вчинені всупереч приписам частини другої статті 19 Конституції України.

Суд повторює, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної згідно із Законом № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України.

За таких обставин, зважаючи на визнання неконституційними положень частини сьомої статті 43 Закону № 2262, якою передбачено обмеження пенсії максимальним розміром, та відсутність правових підстав для застосування до спірних відносин положень Закону № 3668, суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження з 01 березня 2023 року розміру пенсії ОСОБА_1 шляхом невиплати йому індексації пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році».

Щодо позовних вимог у частині ненарахування та невиплати надбавки за проживання в гірській місцевості відповідно до Закону України від 15 лютого 1995 року № 56/95-ВР «Про статус гірських населених пунктів в Україні» з урахуванням індексації пенсії суд зазначає таке.

Абзацом першим частини другої статті 6 Закону № 56/95-ВР визначено, що розмір державних пенсій, стипендій, всіх передбачених чинним законодавством видів державної матеріальної допомоги громадянам, які одержали статус особи, що працює, проживає або навчається на території населеного пункту, якому надано статус гірського, збільшується на 20 відсотків.

Право позивача на отримання надбавки за проживання в гірській місцевості, передбаченої наведеною нормою Закону № 56/95-ВР, підтверджується наявним у матеріалах справи Перерахунком пенсії позивача від 09 квітня 2023 року, зі змісту якого видно, що розмір такої надбавки визначено відповідачем з таких сум: основний розмір пенсії (22942,50 грн) + індексація пенсії за 2022 рік (3211,95 грн) + індексація пенсії за 2023 рік (1500,00 грн) = 27654,45 грн х 20% = 5530,89 грн.

Саме така сума надбавки за проживання в гірській місцевості (5530,89 грн) зазначена в Перерахунку пенсії позивача від 09 квітня 2023 року.

Таким чином, згадана надбавка, починаючи з 01 березня 2023 року, обрахована відповідачем правильно, з урахуванням також і суми індексації за 2023 рік (1500,00 грн), проте її виплата позивачу здійснюється фактично у розмірі 5230,89 грн, тобто не у повному обсязі.

Будь-яких правових підстав для обмеження виплати позивачу розміру надбавки за проживання в гірській місцевості, передбаченої абзацом першим частини другої статті 6 Закону № 56/95-ВР, відповідачем не наведено.

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку про протиправність дій відповідача щодо невиплати позивачу надбавки за проживання в гірській місцевості відповідно до Закону України від 15 лютого 1995 року № 56/95-ВР «Про статус гірських населених пунктів в Україні» у повному розмірі.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача суд враховує, що відповідач з 01 березня 2023 року здійснив обрахунок пенсії позивача з урахуванням індексації, передбаченої Постановою № 168 (1500,00 грн), та надбавки за проживання в гірській місцевості, передбаченої абзацом першим частини другої статті 6 Закону № 56/95-ВР (5530,89 грн), однак обмежив розмір пенсії до виплати сумою, яка становить 31385,34 грн. Тобто, індексацію пенсії у розмірі 1500,00 грн та частину надбавки за проживання в гірській місцевості (300,00 грн) відповідач починаючи з 01 березня 2023 року позивачу не виплачує.

За наведених обставин суд уважає за необхідне заявлені позивачем позовні вимоги задовольнити повністю у такий належний спосіб: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо невиплати з 01 березня 2023 року ОСОБА_1 індексації пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та надбавки за проживання в гірській місцевості відповідно до Закону України від 15 лютого 1995 року № 56/95-ВР «Про статус гірських населених пунктів в Україні» у повному розмірі; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01 березня 2023 року нарахування і виплату ОСОБА_1 індексації пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та надбавки за проживання в гірській місцевості відповідно до Закону України від 15 лютого 1995 року № 56/95-ВР «Про статус гірських населених пунктів в Україні» у повному розмірі, без обмеження пенсії максимальним розміром, виплату здійснити з урахуванням виплачених сум.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (абзац перший частини першої статті 139 КАС України).

Суд встановив, що при зверненні з цим позовом до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, то за рахунок бюджетних асигнувань Пенсійного фонду України на користь позивача належить стягнути 1073,60 грн сплаченого судового збору.

Докази понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, у матеріалах справи відсутні, тому їх розподіл не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо невиплати з 01 березня 2023 року ОСОБА_1 індексації пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та надбавки за проживання в гірській місцевості відповідно до Закону України від 15 лютого 1995 року № 56/95-ВР «Про статус гірських населених пунктів в Україні» у повному розмірі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01 березня 2023 року нарахування і виплату ОСОБА_1 індексації пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та надбавки за проживання в гірській місцевості відповідно до Закону України від 15 лютого 1995 року № 56/95-ВР «Про статус гірських населених пунктів в Україні» у повному розмірі, без обмеження пенсії максимальним розміром, виплату здійснити з урахуванням виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1073,60 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 08 вересня 2023 року.

СуддяКлименко Оксана Миколаївна