Справа № 520/19960/23
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

11 вересня 2023 року № 520/19960/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та скасувати рішення №50 від 20.07.2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову у переведенні з пенсії за віком на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу", в результаті яких ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.93 № 3723-ХІІ «Про державну службу» (переведення з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно Закону України "Про державну службу") згідно п.12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону. України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області на підставі п.12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» призначити пенсію відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. №3723-ХІІ "Про державну службу", як такої що досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби та здійснити з 17 липня 2023 року нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 (Паспорт Серія НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) призначеної відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-ХІІ "Про державну службу", у розмірі 60 відсотків суми її заробітної плати, зазначеної у довідках виданих ОСОБА_1 Луганською митницею від 14.07.2023 року №5 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), довідки, виданої Харківською митницею від 14.07.2023 року № 6 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і які на момент виходу на пенсію не займають посади державної служби, які необхідні для нарахування пенсії за віком згідно з Законом України "Про державну службу", з урахуванням стажу державної служби 22 роки 1 місяць 18 днів.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та рішення №50 від 20.07.2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову у переведенні з пенсії за віком на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" є протиправними та такими, що порушують права позивача. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 01.08.2023 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представником відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому, представником позивача вказано, що станом на 01.05.2016 року стаж роботи ОСОБА_1 на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, визначених ст. 25 Закону №3723 та актами Кабінету Міністрів України складає 01 рік 09 місяців (з 14.06.1995 по 31.03.1997), а період роботи з 01.04.1997 по 01.05.2016 не може бути врахований до стажу державної служби зважаючи на те, що відповідно до ст. 343.1 Податкового кодексу України позивачці присвоювались спеціальні звання, а в разі присвоєння спеціального звання відповідно до ст. 343.1 надбавка за ранг державного службовця не виплачується і відповідно ці посади не належить до посад, віднесених до категорій державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723. Отже, позивач станом на 01.05.2016 не має 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, а тому позовна вимога про врахування при обчисленні пенсії заробітної плати згідно довідки Харківської митниці від 14.07.2023 №6 про складові заробітної плати державного службовця, який має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і який на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби також не підлягає до задоволення.

Також, адміністративний позов було направлено на адресу відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у відповідності до норм діючого законодавства та доставлено до електронного кабінету останнього 27.07.2023 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку документа в електронний кабінет. Ухвалу суду від 01.08.2023 року також було доставлено до електронного кабінету відповідача 02.08.2023 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку документа в електронний кабінет.

Однак, представник відповідача правом подання до суду відзиву на позов не скористався, заяви про визнання позову або будь-якої іншої до суду не подав.

Відповідно до ч.2 ст.175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про наслідки неподання відзиву на позов та необхідних документів або заяви про визнання позову до суду.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно із положеннями п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримую пенсію за віком. Також, позивач є особою з інвалідністю II групи, про що свідчить довідка МСЕК №982586.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що 17 липня 2023 року ОСОБА_1 особисто звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо призначення пенсії державного службовця за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та надала до відділу обслуговування громадян №20 (сервісний центр Шевченківського району) всі необхідні документи у тому числі довідки про заробітну плату для призначення пенсії державного службовця, порядок видачі яких затверджено Порядком видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсій окремим категоріям осіб у разі ліквідації державних органів, у яких особи працювали, а також перейменування (відсутності їх посад) згідно з наказом Міністерства соціальної політики України від 10.05.2017 р. № 750, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 червня 2017 р. за № 766/30634, за формою, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 року №1-3 Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, та згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», яка застосовується з 01.05.2016 року про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і які на момент виходу на пенсію не займають посади державної служби, видані Луганською митницею від 14.07.2023 року №5 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), довідки, виданої Луганською митницею від 14.07.2023 року №6 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і які на момент виходу на пенсію не займають посади державної служби, які необхідні для нарахування пенсії за віком згідно з Законом України "Про державну службу".

Позивачем 21.07.2023 року було одержано від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області рішення, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, про відмову в проведенні перерахунку пенсії, а саме переході на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 о/р НОМЕР_3 від 20.07.2023 року вихідний реєстраційний номер №9806/03-16 від 20.07.2023 року.

Так зі змісту наявної в матеріалах справи копії рішення вбачається зазначення про те, що із посилання на положення пунктів 10 і 12 Прикінцевих положень Закону №889 вказано, що згідно поданих документів та матеріалів пенсійної справи стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону №3723 та актами Кабінету Міністрів України, станом на 01.05.2016 року складає 01 рік 09 місяців 01 день (14.06.1995 по 31.03.1997). Також, вказано, що періоди роботи з 01.04.1997 року по 01.05.2016, не можуть бути враховані до державної служби зважаючи на те, що заявниці ст. 343.1 Податкового кодексу України присвоювалися спеціальні звання, а в разі присвоєння спеціального звання відповідно до ст. 343.1 надбавка за ранг державного службовця не виплачується і відповідно ці посади не належить до посад, віднесених категорій державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723. Враховуючи вказане, відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», згідно поданої заяви від 17.07.2023 року, за відсутності необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723 та актами Кабінету Міністрів України та недосягнення пенсійного віку згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На думку позивача, зазначене рішення є протиправним та таким, що порушує її права, оскільки станом на день звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою від 17.07.2023 р. про призначення пенсії (переведення з одного виду пенсії на інший) державного службовця відповідно до п.12 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIІІ «Про державну службу» вона досягла визначених законодавством умов для призначення пенсії державного службовця (досягла віку 60 років та стаж роботи в митних органах більше 20 років).

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Суд зазначає, що приписами ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому зазначений вік визначається статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Тобто до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889-VІІІ від 10.12.2015), право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року.

Відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VІІІ від 10.12.2015, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VІІІ від 10.12.2015 для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" № 889-VІІІ від 10.12.2015 передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Із урахуванням вищевикладеного суд зазначає, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії, відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 і Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" № 889-VІІІ від 10.12.2015, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889-VІІІ від 10.12.2015) зберігають право на призначення пенсії державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VІІІ від 10.12.2015 та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 вік і страховий стаж.

Аналогічні висновки було викладено у рішенні Верховного Суду від 04.04.2018 року у справі № 822/524/18 та у постановах Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі № 676/4235/17, від 19.03.2019 у справі № 466/5138/17.

Під час розгляду справи судом встановлено, що в якості підстави для відмови позивачу у переведенні на інший вид пенсії вказано відсутність стажу державної служби.

Надаючи оцінку вказаному, суд зазначає, що відповідно до ч. 18 ст. 37 Закону № 3723-XII, період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 (чинного до 01.05.2016, тобто в період проходження позивачем служби в органах податкової служби) визначались посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Згідно приписів пункту 2 цього Порядку до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Відповідно до частини 1 статті 569 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час роботи позивачки в митних органах) працівники органів доходів і зборів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями.

Аналогічні положення щодо віднесення посадових осіб органів доходів і зборів до державних службовців та пенсійного забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", були передбачені і Митними кодексами України від 11.07.2002 та від 12.12.1991.

Відповідно до записів трудової книжки позивача остання в період з 22.07.1994 року по 08.09.2016 року працювала на різних посадах в митних органах, які підпадають під категорію посад державних службовців, визначену статтею 25 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу».

У позовній заяві позивачем вказано, що на момент звернення з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, 10.01.2022 року, про переведення її з пенсії за віком, призначеної у відповідності до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», вона має стаж державного службовця 22 роки 01 місяць 18 днів, що і дає мені право на переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

В той же час, позивачем повідомлено суду, що 01.06.2013 р. їй було присвоєно 12 ранг державного службовця, а 01.01.2014 р. було присвоєно спеціальне звання «Радник податкової та митної справи III рангу». Крім того, позивач, працюючи в митних органах, мала допуск до державної таємниці, сплачувала підвищені ставки внесків до Пенсійного фонду України, на мене поширювалися обмеження, передбачені Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.ст.544, 569 Митного кодексу України посадові особи митних органів є державними службовцями.

Згідно з ч. 1 статті 588 Митного кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб митних органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Крім того, Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи", внесено до Митного кодексу України зміни, яким зокрема встановлено, що спеціальні звання митної служби, встановлені Митним кодексом України, присвоюються посадовим особам митних органів, яким раніше було присвоєно спеціальні звання податкової та митної служби, за таким співвідношенням незалежно від займаних посад, зокрема: радник податкової та митної справи III рангу; радник митної служби III рангу.

Період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоювалися спеціальні та/або персональні звання) у митних органах та органах доходів і зборів зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що законодавством, яке діяло в період роботи (служби) позивача, та яке діє на теперішній час, визначено, що посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями, а тому періоди роботи (служби) в митних органах зараховуються до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця.

Процедуру присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів та осіб, уповноважених їх присвоювати визначено Порядком присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 № 839 (далі - Порядок № 839) (постанова втратила чинність у частині, що стосується присвоєння спеціальних звань посадовим особам митних органів згідно з Постановою КМУ № 501 від 17.06.2020).

Відповідно до пункту 9 Порядку № 839 посадовій особі, яка перебувала на державній службі та вперше призначена на посаду в органах доходів і зборів, присвоюється спеціальне звання за посадою, на яку призначено особу, з урахуванням встановленого співвідношення рангів державних службовців.

Особам, які приймаються на роботу до органів доходів і зборів та яким раніше присвоєно спеціальні звання державної податкової або митної служби, спеціальні звання присвоюються з урахуванням співвідношення, визначеного законом.

Згідно положень пункту 4 Порядку № 839 до строку перебування у спеціальному званні зараховується період роботи в органах доходів і зборів у спеціальному званні (ранзі державного службовця), а також строк перебування у спеціальному званні (ранзі державного службовця) посадових осіб державної податкової та державної митної служби, крім посадових осіб, яким у період роботи в органах доходів і зборів спеціальне звання було присвоєно достроково.

Отже, посадові особи митних органів, яким присвоєно спеціальні звання є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в митних органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII.

Дана позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 22 жовтня 2013 року у справі 21-340а13, в якій колегія суддів дійшла висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Під час розгляду справи встановлено, що позивач у період з 01.04.1997 року по 01.05.2016 року працювала в митних органах, прийняла присягу державного службовця, обіймала відповідні посади для виконання завдань і функцій держави (у сфері митної політики), їй присвоювались відповідні ранги державних службовців та спеціальні звання, а також те, що вона одержувала заробітну плату за виконувану роботу за рахунок державного бюджету, і з отримуваної нею заробітної плати проводились відрахування підвищених розмірів відповідних (страхових, соціальних) внесків до спеціальних фондів державного бюджету, - то всі періоди роботи (служби) позивачки, підлягають зарахуванню до стажу державної служби.

Відтак, відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправно відмовив у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Також, відповідачем не було враховано, що пунктом III Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи» від 4 липня 2013 року №405-VIІІ встановлено співвідношення між спеціальними званнями працівників митниць та органів доходів і зборів. Так, присвоєне позивачці звання «Радник митної служби III рангу» відповідає званню «Радник податкової та митної справи III рангу», що відповідає 6 рангу державного службовця згідно додатку №6 Порядку про співвідношення між рангами державних службовців і спеціальними званнями працівників посадових осіб органів доходів і зборів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2016 року №306.

Крім того, законодавством, яке діяло в період роботи (служби) позивачки, та яке діє на теперішній час, визначено, що посадові особи контролюючих органів (органів доходів і зборів) є державними службовцями, а тому періоди роботи (служби) в митних органах зараховуються до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця.

Аналогічні висновки викладено і Верховним Судом у постанові від 10 липня 2018 року по справі № 591/6970/16-а.

Крім того, суд наголошує на обставинах того, що постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за № 180/30048 (далі - Постанова №3-1), затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям.

21.07.2017 року набув чинності порядок видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсій окремим категоріям осіб у разі ліквідації державних органів, у яких особи працювали, а також перейменування (відсутності) їхніх посад, затверджений Наказом Міністерства соціальної політики України від 10.05.2017 № 750, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16 червня 2017 р. за №766/30634.

З наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що надані позивачу Луганською митницею довідки № 5 від 14.07.2023 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та №6 від 14.07.2023 року про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і які на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, які необхідні для нарахування пенсії за віком згідно з Законом України "Про державну службу" за призначенням пенсії, за відповідною (прирівняною) посадою за останнім місцем роботи на державній службі, їх зміст відповідає вищевказаному Порядку та Постанові №3-1.

Враховуючи вищезазначене суд зазначає, що у відповідача були наявні підстави для врахування вказаних довідок при обчисленні пенсії позивачки за віком при її призначенні відповідно до Закону України "Про державну службу".

Відтак, на переконання суду, наявні підстави для визнання протиправним та скасування рішення, прийнятого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, про відмову в проведенні перерахунку пенсії, а саме переході на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 о/р НОМЕР_3 від 20.07.2023 року вихідний реєстраційний номер №9806/03-16 від 20.07.2023 року.

В той же час, оскільки зазначене рішення та в цілому розгляд заяви позивача було здійснено саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, то у суду відсутні підстави для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Водночас, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи з 01.04.1997 року по 01.05.2016 року.

В той же час, враховуючи обставини того, що у даному випадку позивачу було відмовлено у переведенні з пенсії за віком на пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу» з огляду на відсутність достатнього стажу, то враховуючи приписи ст. 9 КАС України, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву позивача від 17.07.2023 року про переведення на інший вид пенсії, а саме на пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу» з урахуванням висновків суду у даній справі.

При цьому, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на підставі п.12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» призначити пенсію відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. №3723-ХІІ "Про державну службу", як такої що досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби та здійснити з 17 липня 2023 року нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 (Паспорт Серія НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) призначеної відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-ХІІ "Про державну службу", у розмірі 60 відсотків суми її заробітної плати, зазначеної у довідках виданих ОСОБА_1 Луганською митницею від 14.07.2023 року №5 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), довідки, виданої Харківською митницею від 14.07.2023 року № 6 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і які на момент виходу на пенсію не займають посади державної служби, які необхідні для нарахування пенсії за віком згідно з Законом України "Про державну службу", з урахуванням стажу державної служби 22 роки 1 місяць 18 днів, як передчасних.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022), Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, буд. 15,м. Івано-Франківськ,76018) про визнання протиправними дій та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, про відмову в проведенні перерахунку пенсії, а саме переході на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 о/р НОМЕР_3 від 20.07.2023 року вихідний реєстраційний номер №9806/03-16 від 20.07.2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи з 01.04.1997 року по 01.05.2016 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.07.2023 року про переведення на інший вид пенсії, а саме на пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу» з урахуванням висновків суду у даній справі.

У задоволенні решти позовних вимог позивача відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.