Справа № 200/16782/21
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 вересня 2023 року

м. Київ

справа №200/16782/21

адміністративне провадження № К/990/29907/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів: Жука А.В., Мартинюк Н.М.,

перевірив касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі №200/16782/21 за позовом Ухова Романа Владиславовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

Ухов Р.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року;

- стягнути індексацію грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року;

- визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати компенсації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 за невикористані дні щорічних додаткових оплачуваних відпусток, як учаснику бойових дій, за 2015, 2017-2019 роки загальною кількістю 45 діб у розмірі 26375,85 грн;

- стягнути відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 компенсацію за невикористані дні щорічних додаткових оплачуваних відпусток, як учаснику бойових дій, за 2015, 2017-2019 роки загальною кількістю 45 діб у розмірі 26375,85 грн;

- визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати компенсації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки за 2015 рік у кількості 3 діб у розмірі 1758,39 грн;

- стягнути відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 компенсацію за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки за 2015 рік у кількості 3 діб у розмірі 1758,39 грн;

- визнати протиправним дії щодо виплати одноразової допомоги при звільненні у розмірах менших, ніж передбачено законом;

- стягнути недоплачену частину одноразової допомоги при звільненні у розмірі 8019,33 грн;

- визнати протиправним дії щодо відрахування коштів із грошового забезпечення за 9 діб щорічної оплачуваної відпустки у 2019 році у розмірі 3161,16 грн без винесення відповідного наказу, розпорядження або рішення;

- стягнути протиправно утримані кошти з грошового забезпечення за 9 діб щорічної оплачуваної відпустки у 2019 році у розмірі 3161,16 грн;

- визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати винагороди за участь в антитерористичній операції за період з листопада 2015 року по липень 2016 року, липень 2017 року та дії щодо здійснення виплати такої винагороди у розмірах менших, ніж передбачено нормативно-правовими актами за листопад 2016 року, квітень - травень 2017 року, серпень 2017 року - березень 2018 року;

- стягнути недоплачені та невиплачені кошти у якості винагороди за участь у антитерористичній операції на загальну суму 18478,70 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2023 року, позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції України в Донецькій області щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення з листопада 2015 року по жовтень 2017 року та невиплати при звільненні грошової компенсації за невикористані дні основної та додаткових відпусток; зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з листопада 2015 року по жовтень 2017 року; зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані дні основної відпустки за 2015 рік в кількості 3 діб; зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, за 2015, 2017, 2018, 2019 роки в кількості 45 днів. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

30 серпня 2023 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Як установлено судами попередніх інстанцій, позивач проходив службу в поліції з 07 листопада 2015 року, перед звільненням обіймав посаду поліцейського ізолятору тимчасового тримання № 5 Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Отже, позивач не є службовою особою, який займає відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 51-3 Закону України "Про запобігання корупції".

Обґрунтовуючи підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, відповідач зазначив, що з урахуванням утвореного прецеденту, на користь звільнених поліцейських, судами приймаються аналогічні рішення про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Донецькій області з приводу не нарахування та невиплати компенсації за невикористані додаткові відпустки як учасникам бойових дій та відповідно стягуються бюджетні кошти на виплату такої компенсації, оскільки, як вказує скаржник, ігнорується, що додаткова відпустка учасникам бойових дій не підлягає грошовій компенсації.

Верховний Суд наголошує, що вживання законодавцем слова "фундаментальне" несе змістовне навантаження особливо складного і важливого питання у правозастосуванні. Доводів щодо такої особливої складності чи важливості питання, якого стосується спір у цій справі, відповідачем не наведено. Суб`єктивні труднощі у тлумаченні правової норми, які виникають у суб`єкта правозастосування, не обов`язково свідчать, що питання права має фундаментальне значення для правозастосовчої практики.

Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Обґрунтовуючи підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України заявник касаційної скарги зазначає, що винятковість розгляду цієї справи полягає у тому, що у зв`язку із необ`єктивним розглядом справи суди виносять помилкові рішення, що, у свою чергу, порушує права відповідача.

Колегія суддів звертає увагу, що стосовно «виняткового значення» справи для учасника справи, то в даному випадку оцінка судом такої «винятковості» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі. Проте в касаційній скарзі скаржник обґрунтувань щодо винятковості цієї справи не наводить.

Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Наведені скаржником в касаційній скарзі обставини є загальними і в контексті обставин справи зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди з висновками судів попередніх інстанцій.

Таким чином, підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, судом касаційної інстанції не встановлено і заявником такі не зазначено.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що оскаржувані судові рішення прийнято у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткові обставини відсутні і заявником такі не зазначені, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі №200/16782/21 за позовом Ухова Романа Владиславовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіЖ.М. Мельник-Томенко А.В. Жук Н.М. Мартинюк