Справа № 160/22868/23
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

12 вересня 2023 р. Справа № 160/22868/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши питання щодо можливості відкриття провадження у адміністративній справі за позовною заявою Колективного підприємства МЕРКУРІЙ до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності, скасування державної реєстрації та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

07.09.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Колективного підприємства МЕРКУРІЙ до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Волинській області № PB-023 від 29.06.2023;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області по не виправленню помилок при реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :03:045:0139 площею 0,0630, :03:045:0164 площею 0,0122 га, :03:045:0165 площею 0,0122 га, :03:045:0166 площею 0,0122 га, :03:045:0167 площею 0,0122 га., розташованими в смт. Петриківка, Петриківського району Дніпропетровської області, які накладаються на земельну ділянку, надану у постійне користування КП МЕРКУРІЙ, розташовану по проспекту Петра Калнишевського, 59, смт. Петриківка, Петриківський район, Дніпропетровська область;

- скасувати державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :03:045:0164 площею 0,0122 га, :03:045:0165 площею 0,0122 га, :03:045:0166 площею 0,0122 га, :03:045:0167 площею 0,0122 га., розташованими у Дніпропетровській області, Петриківський район, смт. Петриківка, проспект Петра Калнишевського, шляхом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію вказаних земельних ділянок;

- скасувати записи в поземельній книзі про державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :03:045:0164 площею 0,0122 га, :03:045:0165 площею 0,0122 гa, :03:045:0166 площею 0,0122 га, :03:045:0167 площею 0,0122 га, розташованими у Дніпропетровській області, Петриківський район, смт. Петриківка, проспект Петра Калнишевського;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Волинській області внести відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру про реєстрацію земельної ділянки площею 0, 3329 га, надану КП МЕРКУРІЙ у постійне користування відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія І-ДП № 007758 від 29.12.2001, розташовану за адресою: вул. Петра Калнишевського, смт. Петриківка, Петриківський район, Дніпропетровська область.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

В обґрунтування позову зазначено, що 29.12.2001 Петриківською селищною радою виданий КП МЕРКУРІЙ Державний акт на право постійного користування землею серії І-ДП №007758, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею № 39, згідно якого КП МЕРКУРІЙ надано у постійне користування земельну ділянку площею 0, 3329 га., місце розташування: Дніпропетровська обл., Петриківський р-н., смт. Петриківка, вул. Леніна, (нова назва - проспект Петра Калнишевського), 59. На цій земельній ділянці розташоване майно КП МЕРКУРІЙ: будівля - Будинок побуту А1 - 166, 8 кв.м.; будівля - Котельня Б1, загальна площа 11,1 кв.м.; будівля - Склад Г1, загальна площа 19,7 кв.м.; будівля - Пилорама Д1, загальна площа 39,7 кв.м. 29.06.2023 Державним кадастровим реєстратором Відділу № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Волинській області було розглянуто заяву КП МЕРКУРІЙ про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру та прийнято рішення №PB-023, яким відмовлено по внесенню відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з таких підстав: електронний документ не відповідає установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документа; розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини; невідповідність поданих документів законодавству. При перевірці електронного документу відповідно до пункту 74-1 постанови Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 встановлено перетин з ділянками: ??:03:045:0139, площа співпадає на 18,9292; ??223755100:03:045:0164, площа співпадає на 0,3927; ??:03:045:0166, площа співпадає на 3,6654; ?:03:045:0165, площа співпадає на 3,6654; ??:03:045:0167, площа співпадає на 3,6654. Позивач вважає, що Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області відмовлено КП МЕРКУРІЙ на тій підставі, що Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в порушення вимог чинного законодавства, на земельній ділянці, яка знаходиться в постійному користуванні КП МЕРКУРІЙ, зареєструвало земельні ділянки, які накладаються на вже сформовану земельну ділянку КП МЕРКУРІЙ, тобто Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області незаконно реєструє земельні ділянки, а Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, начебто, законно відмовляє в реєстрації земельної ділянки КП МЕРКУРІЙ, яка за законом є сформованою. Державним реєстратором Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області прийнято рішення від 20.02.2020 про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по частці земельних ділянок з кадастровими номерами :03:045:0164 площею 0,0122 га, :03:045:0165 площею 0,0122 гa, :03:045:0166 площею 0,0122 га, :03:045:0167 площею 0,0122 га, розташованими у АДРЕСА_1 , які перетинаються з земельною ділянкою, яка перебуває у користуванні позивача.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Звернення позивача до адміністративного суду із цим позовом зумовлено відмовою Головного управління Держгеокадастру у Волинській області в проведенні державної реєстрації змін до Державного земельного кадастру, оскільки земельна ділянка, яка перебуває в користуванні позивача перетинається з земельними ділянками з кадастровими номерами: ?? 223755100:03:045:0164, ?? :03:045:0166, ?:03:045:0165, :03:045:0167, які перебувають у власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по частці земельних ділянок.

Отже, фактично, вимоги позивача у цій справі спрямовані на позбавлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на зареєстровані за ними земельні ділянки, оскільки вони перетинаються з земельною ділянкою, яка перебуває у користування позивача.

Таке бажання позивача і форма його реалізації вказують на приватноправовий інтерес позивача, на захист якого, по суті, направлено звернення до суду з вимогою про скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності, скасування державної реєстрації земельних ділянок та зобов`язання зареєструвати земельну ділянку.

Таким чином, в даному випадку первинними є вимоги приватноправового характеру щодо спірних земельних ділянок, які перетинаються, а вимоги про проведення реєстраційних дій - похідними.

За правилами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

На підставі статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Таким чином, визнання протиправними рішень, дій суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Оскільки на підставі дій суб`єкта владних повноважень щодо державної реєстрації земельної ділянки у третьої особи виникло речове право, правомірність набуття якого оспорюється позивачем, то цей спір стосується приватноправових відносин і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Водночас визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися судом, встановленим законом у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

З огляду на викладене, спір у цій справі не є публічно-правовим і не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №810/2938/17.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Одночасно суд роз`яснює, що позивач має звернутися, з урахуванням суб`єктного складу осіб, чиї права зачіпаються (власників спірних земельних ділянок) до місцевого районного суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 170, статтями 248, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №160/22868/23 за позовом Колективного підприємства МЕРКУРІЙ до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності, скасування державної реєстрації та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали та позовної заяви з додатками надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 5 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар