Справа № 200/2631/23
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2023 року Справа№200/2631/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кочанова П.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне акціонерне товариство МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №028739 від 23 травня 2023 року, прийняту Відділом державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті,

- стягнути на користь Приватного акціонерного товариства МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях судові витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 10 листопада 2022 року посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті було складено Акт № 341084 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, згідно якого «автомобільний перевізник ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ» порушив ст. 34 ЗУ «Про автомобільний транспорт» - перевізник не забезпечив виконання вимог цього закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення вантажів, чим порушив вимоги ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» - перевищення навантаження на здвоєну вісь склало 97,05%. На підставі Акту №341084 від 10.11.2022, Відділом державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті прийнято Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №028739 від 23 травня 2023 року, якою на ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ» накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 51 000,00 грн.

Позивач вважає, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №028739 від 23 травня 2023 року є протиправною та винесеною з порушенням вимог законодавства, а тому ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ» звернулося до суду з цим позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 200/2631/23 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

У строк, встановлений судом засобами електронного зв`язку, представником Державної служби України з безпеки на транспорті надано до суду відзив на адміністративний позов ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ», в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначив про те, що був зупинений транспортний засіб марки SHACMAN, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (самоскид), під керуванням водія ОСОБА_1 . Водій вищевказаного транспортного засобу для проведення перевірки надав: посвідчення водія; свідоцтво про реєстрацію транспортних засобів; товарно-транспортну накладну № 014456 від 10.11.2022. Відповідно до вказаної товарно-транспортної накладної автомобільним перевізником є ПрАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ». У зв`язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам та правилам, контролюючими особами Відділу, було складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0016720 від 10.11.2022, який було підписано водієм та Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0073269 від 10.11.2022. При цьому, водієм не було надано документів (повідомлено) інспекторам Укртрансбезпеки про іншу відмінну від позивача, особу, яка була автомобільним перевізником. Також, позивачем не надається до матеріалів справи доказів виконання договірних зобов`язань за договором № 3624УС про надання послуг (рахунки, акт приймання-передавання послуг, платіжні інструкції, відображення в податковій звітності тощо) від 16.02.2022, що свідчить про сумнівність такого договору. Щодо посилання позивача на порушення строку розгляду справи, зазначає, що ані ГК України, ані законами чи іншими нормативно-правовими актами, в т.ч. самим Порядком №1567 не передбачено, що недотримання Укртрансбезпекою двомісячного строку розгляду справи, визначеного абзацом першим пункту 25 Порядку №1567, має правовим наслідком неможливість застосування до автомобільного перевізника адміністративно-господарського штрафу.

На підставі зазначеного, просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

6 липня 2023 року позивачем надано відповідь на відзив, в якій останній не погоджується з запереченнями відповідача, викладеними у відзиві та зазначає, що ПрАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ» не надавало послуг з перевезення вантажів та не було перевізником вантажу 10.11.2022 в вантажному транспортному засобі SHACMAN, номерний знак НОМЕР_1 . Вказаний транспортний засіб не належить підприємству і не перебував в користуванні, а перевезення вантажу здійснювалось Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 , який на підставі договору №3624УС від 01.02.2022 надавав для ПрАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ» транспортні послуги з перевезення. При цьому, Закон України «Про автомобільний транспорт» чітко визначає, що відповідальність за оформленні товарно-транспортної накладної, зокрема зазначення обов`язкових реквізитів, в тому числі щодо перевізника, несе саме вантажовідправник, та позивач жодним чином не міг вплинути на належне оформлення перевізних документів, оскільки не приймав участі у їх складенні. Окрім того, відповідач не має процесуальної диспозитивності щодо встановлення окремих строків розгляду справи, а отже законом не наділено відповідача повноваженнями розглядати справу про порушення за межами двомісячного строку, тому такі дії за своєю природою є протиправними.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У зв`язку з перебуванням судді у щорічній відпустці з 05.07.2023 по 10.09.2023, розгляд справи здійснюється у перший робочий день судді.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ» (ідентифікаційний код 01236070) зареєстроване як юридична особа, номер запису про реєстрацію юридичної особи в ЄДР №047000013, одним з видів діяльності товариства є (код КВЕД 49.41) - вантажний автомобільний транспорт.

10 листопада 2022 року посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті на 28 км+140м а/д Н-31 Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка, на підставі графіку проведення рейдових перевірок від 04.11.2022 року та направлення на рейдову перевірку від 04.11.2022 №014490, було проведено рейдову перевірку транспортного засобу SHACMAN SX3258 DT384 спеціалізований самоскид, державний номерний знак НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_1 .

У ході рейдової перевірки здійснено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, який оформлено довідкою №0073269 від 10 листопада 2022 року про результати здійснення габаритно-вагового контролю та актом №0016720 від 10 листопада 2022 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

За результатами проведеної перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 10.11.2022 №341084 (далі - акт перевірки), у якому зафіксовано, що згідно ТТН №014456 від 10 листопада 2022 року -автомобільний перевізник ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ» ()/ згідно накладної № від 10.11.2022 року автомобільний перевізник «Шахтобудівельна компанія» (), порушено ст. 34 ЗУ «Про автомобільний транспорт» - перевізник не забезпечив виконання вимог цього закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення вантажів, чим порушив вимоги ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» - перевищення навантаження на здвоєну вісь склало 97,05%. Абзацом 17 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» передбачено відповідальність за перевищення встановлених законодавством вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні подільного вантажу».

Відповідно до наданого під час перевірки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , особами, що здійснювали перевірку зроблено висновок, що транспортний засіб SHACMAN SX3258 DT384 спеціалізований самоскид, державний номерний знак НОМЕР_1 , належить АТ КБ «ПриватБанк», м.Київ, вул.Грушевського 1Д.

Також, судом встановлено, що під час перевірки водієм надано ТТН №014456 від 10 листопада 2022 року на перевезення товару «пісок» автомобілем SHACMAN НОМЕР_1 , перевізник - ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ», замовник ТОВ «Шахтобудівельна компанія», вантажовідправник ПРАТ «Петриківський рибгосп», вантажоодержувач ТОВ «Шахтобудівельна компанія», водій ОСОБА_1 .

Листом Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті від 08.05.2023 року №32381/38/24-23 повідомлено керівника ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ» (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за трек-номером 055) про розгляд 23.05.2023 року справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт, про що складено акт від 10.11.2022 №341084, який було отримано представником ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ» - 12 травня 2023 року.

Листом від 17.05.2023 року №08/08-110, ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ» на повідомлення Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях від 08.05.2023 року №32381/38/24-23 надані пояснення, в яких зазначив про відсутність підстав для притягнення до адміністративно-господарської відповідальності, які були отримані 22.05.2023 року представником Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях за довіреністю, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за трек-номером 967.

23 травня 2023 року Відділом державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті прийнято Постанову №028739 про застосування до ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 51 000,00 грн. на підставі абзацу 17 частини 1 статті 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме: за порушення пункту 22.5 ПДР затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (згідно акту проведення перевірки від 10.11.2022 №341084) та направлено 25 травня 2023 року до ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ», що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за трек-номером 416.

Позивач, не погоджуючись із постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України, визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015р. затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі Укртрансбезпека).

Відповідно до пункту 1 вказаного Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 (далі - Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з пунктом 8 Положення №103, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Підпунктом 15 пункту 5 Положення №103 передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, відповідно до пунктів 1- 4 якого цей Порядок визначає процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Згідно із пунктом 2 Порядку №1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка (пункт 12 Порядку №1567).

Пунктом 14 Порядку №1567 визначено, що рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Пунктом 15 Порядку №1567, встановлено вичерпний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Згідно з пунктом 16 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) можливе, зокрема, здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів.

Приписами п. п. 20, 21 Порядку № 1567 передбачено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Стаття 1 Закону України від 05.04.2001 №2344-III "Про автомобільний транспорт" визначає, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

За приписами статті 48 Закону України № 2344-III передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

При цьому, документами, на підставі яких виконуються вантажні перевезення, визначено у статті 48 Закону №2344- ІІІ, зокрема, документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити, як автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України від 30.06.1993 № 3353-XII "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР), визначено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують:

а) зовнішніх габаритів: - ширина 2,6 м, а для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м; - висота від поверхні дороги - 4 м, а для транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, на маршрутах, встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою, Національною поліцією - 4,35 м; - довжина вантажного автомобіля - 12 м, автопоїзда - 22 м, автомобіля (тягача) з напівпричепом - 18,75 м, маршрутного транспортного засобу - 18,75 м;

б) фактичної маси: Вантажні автомобілі: двовісний автомобіль для доріг державного значення 18 т, для доріг місцевого значення 14 т, трьохвісний автомобіль 25 т (26 т)* / 21 т, чотирьохвісний автомобіль 32 т / 24 т, чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38 т / 24 т, Комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36 т / 24 т, двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 т / 24 т, трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 т / 24 т, двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 т / 24 т, трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 т / 24 т, Автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40 т / 24 т, _

в) навантаження на вісь: На одинарну вісь для доріг державного значення 11,5 т, для доріг місцевого значення 7 т, На здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр 11,5 т / 7 т, від 1 до 1,3 метра 16 т / 10 т, від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах 18 т / 10,5 т, від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни 19 т / 11,5 т, від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни 23 т / 11,5 т, від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів 20 т / 11,5 т, На строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: 1,3 метра або менше 21 т / 13 т, понад 1,3 до 1,4 метра 24 т / 14 т.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» (Офіційний вісник України, 2001 р., № 3, ст. 75).

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами «б» та «в» цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

На ділянках автомобільних доріг загального користування місцевого значення, на яких створені дорожні умови, що дають можливість рухатися з більшими фактичною масою та навантаженням на вісь, за погодженим з уповноваженим підрозділом Національної поліції рішенням власників доріг або органів, яким передано право на утримання таких доріг, можуть встановлюватися дорожні знаки 3.15 та 3.16 із параметрами, визначеними для автомобільних доріг загального користування державного значення.

Статтею 1 Закону України № 2344-III встановлено, що автомобільний перевізник фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Статтею 33 Закону України № 2344-III визначено, що автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Положеннями статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», передбачені вимоги до автомобільного перевізника, зокрема, автомобільний перевізник повинен:

виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів;

утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону;

забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут;

забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв;

організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод;

забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства;

забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту;

забезпечувати безпеку дорожнього руху;

забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Згідно абзацу 17 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом частини першої статті 238, частини першої статті 239 Господарського кодексу України (далі - ГК України), за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади адміністративно-господарські санкції, до яких відноситься адміністративно-господарський штраф.

Відповідно до частин першої, другої статті 241 ГК України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності. Перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Отже, за своєю правовою природою штраф, який застосовується до автомобільних перевізників відповідно до статті 60 Закону №2344-ІІІ, є адміністративно-господарським штрафом, а тому він може бути застосований виключно до суб`єкта господарювання та у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності у сфері автомобільного транспорту.

Таким чином, системний аналіз вищевказаних правових норм свідчить про те, що відповідальність за порушення вимог законодавства в сфері автомобільного транспорту, під час перевезення вантажів, несуть перевізники, а не власники транспортних засобів, за умови, що вони не використовують транспортний засіб, а лише володіють майновими правами на нього у відповідності до статті 1 «Правил дорожнього руху України».

Крім того, статтею 50 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція, тощо).

Позивач зазначає, що він у цих правовідносинах не є перевізником та власником транспортного засобу.

Позивачем на підтвердження того, що ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ» не є перевізником вантажу згідно ТТН №014456 від 10 листопада 2022, надано до суду Договір від 01.02.2022 року №3624 УС, укладений між ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ», як Замовником та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , як Виконавцем про надання послуг з перевезення вантажу та послуг спеціальної техніки.

Пунктом 1 Договору визначено, що Виконавець бере на себе зобов`язання на підставі Заявки (Додаток 1) Замовника надавати послуги: по міським/міжміським перевезенням вантажів на території України автомобільним транспортом довірений йому Замовником вантаж (згідно із транспортною накладною) з місця відправлення до пункту призначення; та спеціальної техніки та механізмів.

Замовлення на надання послуг з перевезення вантажу та спеціальної техніки (надалі-«Замовлення») Замовник оформлює у вигляді Заявки (Додаток-1: з 1 до 8 колонки включно) та відправляється в електронному вигляді з корпоративного серверу на електронну пошту Виконавця, в якій зазначаються тип транспорту, вантаж, який необхідно перевезти, його кількість, маршрут перевезення, час та місце навантаження вантажу. Замовлення вважається прийнятим Виконавцем, якщо у відповідь буде надіслана доповнена інформація Заявки (Додаток 1; з 9 до 12 пункту)- модель та держ.номер транспортного засобу, прізвище, імя та по-батькові водія та номер телефону. Строк доставки вантажу за Договором Сторони погоджують у Заявці Замовника.

Пунктом 2 Договору визначено, що Виконавець зобов`язаний, зокрема: перевірити придатність автомобільного транспорту та спеціальної техніки (механізмів) для перевірки вантажу (виконання інших послуг спеціальною технікою (механізмами); зобов`язати свого представника водія під час прийомки вантажу до перевезення перевіряти на предмет дотримання вимог безпеки руху та забезпечення збереження та якості вантажу, щоб уникнути ушкодження вантажу і рухомого складу під час навантаження, транспортування та вивантаження, при порушенні терміново повідомляти Замовника про виявлені недоліки; забезпечити своєчасне подання автомобільного транспорту (спеціальної техніки та механізмів) до всіх пунктів виконання робіт в години, зазначені в узгодженій сторонами Заявці (Додаток 1) (подача непридатного для перевезення вантажів рухомого складу вважається такою, що не була здійснена); подати під навантаження справний рухомий склад, придатний для виконання робіт відповідно до Заявки.

Згідно з Заявкою від 9 листопада 2022 року №876, складеною на підставі Договору від 01.02.2022 року №3624 УС, ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ» на 10 листопада 2022 року було замовлено 4 (чотири) самоскиди 20т., номенклатура вантажу (вага)- пісок 20т, адреса завантаження Петриківське родовище пісків Дніпропетрівської області, адреса вивантаження-с.Піщане. Виконавцем на виконання умов договору доповнено заявку шляхом зазначення моделі автомобільного засобу, державних номерів ТЗ, водіїв та номеру телефону, зокрема зазначено: SHACMAN, НОМЕР_1 , ОСОБА_1 .

Відповідно до Рахунку від 20.11.2022 року №СФ-0000026, постачальником Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на підставі Договору №3624 УС від 01.02.2022 року надані платнику ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ» послуги по перевезенню піску на відстань 225 км, од.вим.- тн/км, кількість- 227 186,5, на загальну суму 1 440 261,06 грн., в тому числі ПДВ 240 043,51 грн.

20.11.2022 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , як Виконавцем, та ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ», як Замовником складено та підписано Акт здачі-прийому виконаних робіт (послуг) №ОУ-0000026 з надання послуг по превезенню піску на відстань 225 км. на загальну суму 1 440 261,06 грн., в тому числі ПДВ 240 043,51 грн.

Реєстром талонів замовника №1 за період з 10.11.2022 по 20.11.2022 року підтверджується надання послуг Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 - ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ» на суму без ПДВ 1 200 217,55 грн.

Також, матеріали справи містять податкову накладну від 20.11.2022 року №26 з квитанцією про доставку її до ДПС України та її прийняття, складену Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 з надання послуг по перевезенню піску на відстань 225 км. на загальну суму 1 440 261,06 грн., в тому числі ПДВ 240 043,51 грн.

Платіжною інструкцією №745676 від 29 листопада 2022 року підтверджується оплата ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ» за автопослуги згідно договору №3624 УС від 01.02.2022 року, згідно рахунку №СФ-0000026 від 20.11.2022, на суму 1 440 261,06 грн., у тому числі ПДВ 240 043,51 грн.

Окрім того, позивачем додано до позовної заяви лист Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , в якому надано інформацію по водіям, які надавали послуги по перевезенню піску 10 листопада 2022 року по маршруту Петриківське родовище пісків, Дніпропетровська область, Петриківський район, вул.Дніпрова, 17 Будмайданчик ПРАТ «ШУ «Покровське», с.Піщане Покровського району Донецької області, зокрема: ОСОБА_1 працює водієм вантажного автомобіля з 22.08.2022 по теперішній час (трудовий договір між працівниками і фізичною особою, яка використовує найману працю №04/2022 від 22.08.2022).

Вказані обставини дають підстави для висновку, що у даних спірних правовідносинах позивач не мав статуту автомобільного перевізника у розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт", а тому не може нести відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт згідно положень ст. 60 Закону № 2344-ІІІ.

При цьому, суд зазначає, що встановлення особи перевізника лише за одним написом в товарно-транспортній накладній є недоведеним, оскільки товарно-транспортна накладна не є первинним документом на підставі якого здійснюється перевезення вантажів. Відповідно до абз.7 глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України, від 14.10.1997 року за №363, юридичним документом, яким регламентуються обсяг, термін та умови перевезення вантажів, права, обов`язки та відповідальність сторін щодо їх додержання є Договір про перевезення вантажів, який укладається між перевізником та вантажовідправником чи вантажоодержувачем.

Посилання відповідача на ненадання водієм під час проведення перевірки усіх необхідних документів на підтвердження особи перевізника не є підставою для притягнення до відповідальності особи, яка не є таким перевізником. Автомобільним перевізником є особа за умовами договору (із замовником) про перевезення вантажу надає відповідну послугу (статті 33, 50 Закону № 2344-III), а не власник/користувач транспортного засобу.

Необхідно враховувати, що надання послуги з перевезення вантажів може передбачати використання (на законних підставах) транспортного засобу, який належить іншій особі, але ця обставина не змінює правового статусу перевізника в цих правовідносинах, особливо коли йдеться про застосування відповідальності, передбаченої абзацом сімнадцятим частини першої статті 60 Закону № 2344-III. Автомобільний перевізник визначається на основі документів, якими підтверджується укладення договору перевезення вантажу. В даному випадку таким документом був договір про надання послуг з перевезення вантажу та спеціальної техніки від 01.02.2022 року №3624 УС .

Проте відповідач застосував адміністративно-господарський штраф до позивача, як до особи, причетність якої до перевезення вантажу не підтверджена належними доказами.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у Постанові від 22.02.2023 року у справі № 240/22448/20.

Також, суд відмічає, що у постанові від 22.02.2023 по справі №240/22448/20 Верховний Суд зазначив, що під час габаритно-вагового контролю можуть виникати ситуації, коли обсяг (перелік) наданих документів недостатній для встановлення всіх обставин, які мають значення для настання відповідальності. Але й адміністративно-господарський штраф відповідно до статті 60 Закону №2344-III накладається не на місці габаритно-вагового контролю. Для цього призначається розгляд справи, під час якого посадова особа територіального органу Укртрансбезпеки має з`ясувати, зокрема, особу порушника.

При цьому, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність листа ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ» від 17.05.2023 року №08/08-110, в якому зазначено про відсутність підстав для притягнення підприємства до адміністративно-господарської відповідальності з огляду на наявність в матеріалах справи доказів отримання означеного листа 22.05.2023 року представником Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях за довіреністю, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за трек-номером 967. Суд звертає увагу, що до свого листа, позивачем було надано копію договору про надання послуг з перевезення вантажу та спеціальної техніки №3624 УС, заявки та лист ФОП ОСОБА_2 , які відповідач залишив поза увагою під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Також, суд звертає увагу на те, що в Акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 10.11.2022 №341084 зафіксовано, що згідно ТТН №014456 від 10 листопада 2022 року -автомобільний перевізник ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ» ()/ згідно накладної № від 10.11.2022 року автомобільний перевізник «Шахтобудівельна компанія» ().

З огляду на кількість розбіжностей в зазначенні автомобільного перевізника, суд дійшов висновку, що відповідач під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт повинен був з`ясувати достовірні відомості про фактичного перевізника на підставі належних та достатніх доказів.

При цьому, матеріали справи не містять відомостей про здійснення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на встановлення особи правопорушника автомобільного перевізника.

Отже суд, приходить до висновку, що відповідач не довів належними та допустимими доказами ту обставину, що перевізником в спірних правовідносинах буз саме позивач, а значить останній не може нести відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, яке було виявлене під час рейдової перевірки працівниками відповідача.

Щодо порушення строку прийняття постанови, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Згідно п.26 та п.27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності). У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Таким чином, на орган державного контролю покладено обов`язок розглянути справу про порушення суб`єктом господарювання не пізніше двох місяців з дня його виявлення та за наявності підстав - винести постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу.

З матеріалів справи вбачається, що порушення позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт виявлено відповідачем 10.11.2022, водночас, розгляд справи проведено та винесено спірну постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу 23.05.2023, тобто більше ніж через два місяці після виявлення правопорушення.

Суд звертає увагу, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення частини першої статті 250 Господарського кодексу України, якою встановлено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Оскільки, положеннями статі 60 спеціального у межах спірних правовідносин Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що порядок розгляду справи про порушення стягнення у вигляді штрафу за порушення, викладені у цій статті, та порядок оскарження постанови по справі про правопорушення визначає Кабінет Міністрів України.

Як вже зазначалось судом вище по тексту рішення, процедура розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт закінчується саме прийняттям постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу. Застосування адміністративно-господарського штрафу поза межами процедури, передбаченої Порядком № 1567, є неможливим з точки зору дотримання вказаної процедури. А вказана норма Господарського кодексу України може бути застосована лише у разі відсутності спеціального закону або порядку.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 15 квітня 2021 року у справі № 815/1565/16 з подібних правовідносин щодо механізму дії статті 250 Господарського кодексу України.

Суд наголошує, що порушення строку винесення постанови не є формальним порушенням процедури та може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, враховуючи, що правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади.

Встановлена правова процедура, як складова принципу законності та принципу верховенства права, є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи. Складовою принципу юридичної визначеності є принцип легітимних очікувань, як одного із елементів принципу верховенства права.

На підставі викладеного, суд доходить висновку про протиправність спірної постанови та наявності підстав для її скасування.

Решта доводів та аргументів сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що адміністративний позов належить до задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 147,20 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №028739 від 23 травня 2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (пр-т Перемоги, 14, м. Київ, 03135 ) на користь Приватного акціонерного товариства МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ (, адреса реєстрації: 85300, Донецька область, м.Покровськ, вул.Захисників України, буд.31) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 147 (дві тисячі сто сорок сім гривень) 20 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 11 вересня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.В. Кочанова