Справа № 140/12228/23
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року ЛуцькСправа № 140/12228/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» (далі ТзОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП», позивач) звернулося в суд з позовом до Волинської митниці (далі митниця, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 15.05.2023 №UA205050/2023/000219/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.03.2023 між ТзОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» (покупець) та Womy equipment supply B.V. (Нідерланди) (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №22032023 на загальну суму 28000 євро, відповідно до якого продавець зобов`язався поставити і передати у власність покупця транспортні засоби - автобуси VDL Ambrassador SB 200 з ідентифікаційними номерами vin- НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Позивач вказує, що 10.05.2023 перерахував продавцю 14000 євро та відповідно до інвойса від 10.05.2023 №10230330 останній поставив автобус VDL Ambrassador SB 200 vin- НОМЕР_4 .

З метою здійснення митного оформлення в режимі імпорту вказаного транспортного засобу 15.05.2023 декларантом ТзОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» в порядку електронного декларування подано до Волинської митниці митну декларацію №23UA89U1 на товар «Автобус міський, що був у використанні: марка згідно з довідником - VDL BERKHOF, модель згідно з довідником - AMBASSADOR 200, кузов, шасі, рама № НОМЕР_4 , календарний рік виготовлення 2010…». У вказаній декларації митна вартість товару визначена за основним - першим методом, а саме на основі ціни товару з урахуванням коригування відповідно до пункту 10 статті 58 МК України на підставі калькуляції, наданої ТзОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» по витратах на доставку товару на суму 30000 грн. На підтвердження обґрунтованості заявленої в митній декларації митної вартості товару та обраного методу її визначення декларант надав митному органу разом з декларацією пакет документів, а саме: рахунок-фактуру (інвойс) від 10.05.2023 №10230330; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.1) від 12.05.2023 №AF01181206; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 10.01.2023 №, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 10.05.2023 № НОМЕР_5 ; платіжну інструкцію від 10.05.2023 №7; калькуляцію транспортних витрат від 15.05.2023; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями від 15.05.2023 №322; зовнішньоекономічний контракт від 22.03.2023 №22032023; копію митної декларації країни відправлення від 12.05.2023 №MRN23NLLHJ0DBASVAWD59.

15.05.2023 декларанту надійшло повідомлення від митного органу, в якому вказано, що у сертифікаті про ходження вказано два експортера, що не відповідає контракту; у інвойсі від 10.05.2023 №10230330 відсутні умови оплати, як передбачено контрактом; у платіжному дорученні від 10.05.2023 №7 відсутній підпис уповноваженої особи банку, печатка, підпис платника; поставка товару здійснюється згідно контракту від 22.03.2023 №22032023, продавець Womy equipment supply B.V., в технічних паспортах №, №А53275027 вказані інші продавці.

У зв`язку наявністю розбіжностей в поданих документах митницею запропоновано в 10-ти денний термін надати: 1) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 2) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з контрактом про поставку товару, митна вартість якого визначається; 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

На запит митного органу позивачем надано відповідь про те, що на підтвердження заявленої митної вартості наданий вичерпний перелік документів та з проханням провести митне оформлення на підставі поданих документів..

15.05.2023 митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості №UA205050/2023/000219/2 з підстав ненадання декларантом документів згідно з переліком.

Позивач вважає вказане рішення необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, оскільки в сертифікаті про походження товару вказано експортера Womy equipment supply B.V. та його уповноважену особу Gargo International B.V. і зазначений сертифікат врахований відповідачем при застосуванні преференційного режиму. Щодо невідповідності продавців у технічних паспортах на товар, то жодна з їх граф не містить інформації про продавця та свідоцтво про реєстрацію не є документом, який підтверджує митну вартість товару. Стосовно платіжної інструкції, то такою здійснено оплату за два автобуси за попередньою домовленістю з продавцем у вигляді передоплати. При цьому митному органу було відомо, що попередньо 02.05.2023 ТзОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» вже було здійснено митне оформлення двох автобусів, під час якого надавалась платіжна інструкція №6 на суму 14000 євро, в той час як 15.05.2023 також здійснювалось митне оформлення двох автобусів, під час яких надавалась платіжна інструкція №7 на суму 14000 євро, яка виготовлена через систему Інтернет-банкінг із застосуванням кваліфікованого електронного підпису банку та товариства. Водночас будь-яких посередницьких та комісійних договорів із третіми особами щодо придбання товару ТзОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» не укладало, про що було повідомлено митний орган.

На думку позивача, митним органом при винесенні рішення про коригування митної вартості від 15.05.2023 №UA205050/2023/000219/2 не було спростовано контрактну ціну оцінюваного товару, об`єктивну можливість і спроможність декларанта визначити на підставі наданих документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у статті 58 МК України.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду 05.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.43).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що за результатом опрацювання документів, поданих до митного оформлення, встановлено, що дані документи містять розбіжності, а саме:

- у сертифікаті про походження вказано два експортера, що не відповідає контракту;

- у інвойсі №10230330 від 10.05.2023 відсутні умови оплати, як передбачено контрактом;

- у платіжному дорученні №7 від 10.05.2023 відсутній підпис уповноваженої особи банку, печатка, підпис платника;

- поставка товару здійснюється згідно контракту №22032023 від 22.03.2023. Продавець згідно контракту WOMY EQUIPMENT SUPPLY B.V. В технічних паспортах №№, A53275027, вказані інші продавці.

Вказане призвело до обґрунтованих сумнівів митниці в частині підтвердження складових митної вартості товару.

У зв`язку із наявністю розбіжностей в поданих до митного оформлення документах, також у зв`язку з спрацюванням ризиків АСУР, а також у відповідності до вимог наказу ДМСУ від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», ст.ст.53, 54 Митного кодексу України декларанту запропоновано надати в 10-денний термін наступні документи:

1) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

2) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з контрактом про поставку товару, митна вартість якого визначається;

3) виписку з бухгалтерської документації;

4) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Витребувані документи декларант відмовився надати, про що вказано в заяві від 15.05.2023 року б/н. Пояснення наявних розбіжностей підкріплено лише листом від отримувача товару. Жодних підтверджуючих документів не надано. Наявність третьої особи, не передбаченої контрактом, може впливати на вартість товару. Договір (угоду, контракт) із третіми особами не надано.

При цьому представник відповідача вказав, що з огляду на самостійне подання декларантом для підтвердження митної вартості товару разом з МД №23UA89U1: Сертифікату з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 12.05.2023 AF01181206, що підтверджується у гр.44 МД, митниця у відповідності до вимог п.1 ч.5 ст.54 МК України була зобов`язана провести їх перевірки та встановивши розбіжності витребувати у декларанта додаткові документи та спростування або підтвердження розбіжностей.

Щодо розбіжності: «поставка товару здійснюється згідно контракту №22032023 від 22.03.2023. Продавець згідно контракту WOMY EQUIPMENT SUPPLY B.V. В технічних паспортах № №, A53275027, вказані інші продавці», то остання є підставою для сумніву щодо впливу третіх осіб на формування числових значень митної вартості, адже згідно ч.5 ст.58 МК України митна вартість ціна товару, що фактично сплачена або підлягає сплаті, а ціна - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця, а також достовірності заявленій митній вартості за першим методом.

Відповідно до п.ІІ Постанови правління Національного банку України від 28.07.2008 №216 «Про затвердження Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах» платіжна інструкція повинна містити обов`язкові реквізити. Договір між ТзОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» та банком, де міститься інформація про використання електронного підпису, не надано. В інвойсі вказано, що оплата відбувається за домовленістю, проте не вказані конкретні терміни. Платіжне доручення видане на 14000 євро, в інвойсі сума 7000 євро, а контракт, вказаний в платіжній інструкції, на 28000 євро. Так як в платіжній інструкції відсутній номер інвойсу, її неможливо ідентифікувати з товаром, митне оформлення якого здійснюється.

Відсутність у платіжній інструкції посилання на інвойс №10230330 не дає можливості ідентифікувати оплату за вказаний товар та в повній мірі упевнитися щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.

Враховуючи вищенаведене можна зробити висновок, що до митного органу не було подано банківського платіжного документа, що стосується оцінюваного товару та підтверджує здійснення попередньої оплати, як передбачено умовами договору.

Неподання позивачем витребуваних документів зумовило неможливість застосування митним органом основного методу визначення митної вартості та виникнення у відповідача права на коригування митної вартості шляхом застосування другорядних методів визначення митної вартості.

Митну вартість ввезеного позивачем товару визначено за резервним методом згідно зі ст.64 МКУ на підставі цінової інформації наявної в митного органу в ЄАІС. Рівень митної вартості становить: 12200 євро (МД від 24.06.2022 №UA205150/2022/007079).

З огляду на наведене вище, представник відповідача вважає рішення про коригування митної вартості від 15.05.2023 №UA205050/2023/000219/2 таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим. Просить в задоволенні позову відмовити повністю (а.с.55-60).

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 22.03.2023 між Womy equipment supply B.V. (Нідерланди) (продавець) та ТзОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» (покупець) укладено зовнішньоекономічний контракт №22032023, відповідно до умов якого продавець зобов`язався поставити товар - VDL Ambrassador SB 200, vin- НОМЕР_1 , XMGDE02FSOH019148, XMGDE02FSOH019150, XMGDE02FSOH019152, а покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених у цьому контракті (пункт 1 контракту). Ціна контракту встановлюється в євро. Загальна сума контракту становить 28000 євро; ціна одного транспортного засобу становить 7000 євро (пункт 2 контракту). Відповідно до пункту 5 цього контракту оплата здійснюється безготівковим розрахунком на валютний рахунок продавця шляхом оплати з розрахункового рахунку покупця. Форма оплати визначається в кожному випадку окремо, про що зазначається в інвойсі, який є невід`ємною частиною контракту (а.с.16-20).

Відповідно до рахунку-фактури (інвойсу) від 10.05.2023 №10230330 компанія Womy equipment supply B.V. (Нідерланди) поставила позивачу товар автобус VDL Ambrassador 200, XMGDE02FSOH019152, рік випуску 2010, вартістю 7000 євро (а.с.21, 22).

15.05.2023 з метою здійснення митного оформлення вищевказаного товару декларантом позивача подано до Волинської митниці електронну митну декларацію №23UA89U1, у графі 42 якої зазначено фактурну вартість товару у сумі 7000 євро. Митна вартість становить 308800,90 грн, яку визначено за першим методом - за ціною договору з урахуванням вартості доставки товару (а.с.26-27).

На підтвердження обґрунтованості заявленої у МД №23UA89U1 митної вартості товарів та обраного методу її визначення разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його і кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: рахунок-фактуру (інвойс) від 10.05.2023 №10230330; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.1) від 12.05.2023 №AF01181206; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 10.01.2023 №, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 10.05.2023 №А53275027; платіжну інструкцію від 10.05.2023 №7; калькуляцію транспортних витрат від 15.05.2023; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями від 15.05.2023 №322; зовнішньоекономічний контракт від 22.03.2023 №22032023; копію митної декларації країни відправлення від 12.05.2023 №MRN23NLLHJ0DBASVAWD59 (а.с.16-25, 34-43).

За результатами аналізу поданої декларантом до митного оформлення МД та долучених документів митницею встановлені наступні розбіжності: у сертифікаті про походження вказано два експортера, що не відповідає контракту; у інвойсі №10230330 від 10.05.2023 відсутні умови оплати, як передбачено контрактом; у платіжному дорученні №7 від 10.05.2023 відсутній підпис уповноваженої особи банку, печатка, підпис платника. Поставка товару здійснюється згідно контракту №22032023 від 22.03.2023. Продавець згідно контракту WOMY EQUIPMENT SUPPLY B.V. В технічних паспортах №№, A53275027, вказані інші продавці (а.с.74 зворот).

У зв?язку з вищевикладеним декларанту направлене електронне повідомлення з вимогою про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів, а саме: за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з контрактом про поставку товару, митна вартість якого визначається; виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (а.с.74 зворот).

На запит митного органу позивачем надіслано лист від 15.05.2023 (а.с.43-44), у якому зазначено, що сертифікат про походження відповідає вимогам порядку його заповнення і не є документом, що підтверджує митну вартість; платіжне доручення виготовлено через систему Інтернет-банкінг із застосуванням кваліфікованого електронного підпису; в інвойсі визначено, що оплата стягується за домовленістю, а попередньою домовленістю між сторонами оплату за товар визначено у формі передоплати; свідоцтво про реєстрацію не є документом, який підтверджує митну вартість, і відомості про власника товару не впливають на митну вартість; формування покупцем вхідної ціни на товар, що імпортується, відбувається після завершення процедури митного оформлення; будь-яких посередницьких та комісійних договорів товариство із третіми особами не укладало. Просив провести митне оформлення на підставі поданих документів.

15.05.2023 Волинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2023/000219/2 та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2023/032575 (а.с.30-33).

У графі 33 оскаржуваного рішення від 15.05.2023 №UA205050/2023/000219/2 зазначено, що під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було встановлено, що документи, які подані для підтвердження заявленої митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності. А саме: - у сертифікаті про походження вказано два експортера, що не відповідає контракту; - у інвойсі №10230330 від 10.05.2023 відсутні умови оплати, як передбачено контрактом; - у платіжному дорученні №7 від 10.05.2023 відсутній підпис уповноваженої особи банку, печатка, підпис платника. Поставка товару здійснюється згідно контракту №22032023 від 22.03.2023. Продавець згідно контракту Womy equipment supply B.V. В технічних паспортах №№, A53275027, вказані інші продавці.

Згідно п.5 ст.54 МКУ митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Згідно ст.54 МКУ митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містять розбіжності, необхідно згідно ст.53 та ст.54 МКУ в 10-ти денний термін надати :1) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 2) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з контрактом про поставку товару, митна вартість якого визначається; 3) виписку з бухгалтерської документації; 4)висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Витребувані документи декларант відмовився надати, про що вказано в заяві від 15.05.2023 року б/н. Пояснення наявних розбіжностей підкріплено лише листом від отримувача товару. Жодних підтверджуючих документів не надано. Наявність третьої особи, не передбаченої контрактом, може впливати на вартість товару. Договір (угоду, контракт) із третіми особами не надано.

Відповідно до п.ІІ Постанови правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216 «Про затвердження Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах» платіжна інструкція повинна містити обов`язкові реквізити. Договір між ТзОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» та банком, де міститься інформація про використання електронного підпису, не надано. В інвойсі вказано, що оплата відбувається за домовленістю, проте не вказані конкретні терміни. Платіжне доручення видане на 14000 євро, в інвойсі сума 7000 євро, а контракт, вказаний в платіжній інструкції, на 28000 євро. Так як в платіжній інструкції відсутній номер інвойсу, її неможливо ідентифікувати з товаром, митне оформлення якого здійснюється.

У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, Митного кодексу України, вимогами ч.6 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст.53 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС.

Рівень митної вартості становить: 12200 євро (МД від 24.06.2022 №UA205150/2022/007079). Декларант має право звернутися до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються, у вільний обіг, за умови надання гарантій відповідно до розділу Х та статті 55 Митного кодексу України. Декларант має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 Митного кодексу України або в судовому порядку.

15.05.2023 декларант подав митну декларацію №23UA29U9, за якою імпортований автобус випущено у вільний обіг з наданням гарантій відповідно до розділу Х Митного кодексу України (а.с.28-29).

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню митниці, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України).

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами першою - п`ятою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до частин першої-третьої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частин першої, другої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Разом з тим, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару автобуса VDL Ambrassador SB 200 за основним методом (за ціною договору (контракту)).

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України (зокрема, рахунок-фактуру (інвойс), контракт (договір купівлі-продажу товару), калькуляцію транспортних витрат, банківський платіжний документ, що стосуються оцінюваного товару).

На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом.

Так, контрактом купівлі-продажу від 22.03.2023 №22032023 визначено, що загальна сума контракту становить 28000 євро; ціна одного транспортного засобу становить 7000 євро, що відповідає вартості товару, зазначеної у рахунку-фактурі (інвойсі) від 10.05.2023 №10230330 та в митній декларації країни відправлення від 12.05.2023 №MRN23NLLHJ0DBASVAWD59.

У рахунку-фактурі (інвойсі) від 10.05.2023 №10230330 (а.с.21) зазначено про взяття оплати за домовленістю (as per agreement), тобто форма оплати визначена за домовленістю, як передбачено пунктом 5 контракту, та підтверджена платіжною інструкцією в іноземній валюті від 10.05.2023 №7 про оплату на адресу іноземного контрагента Womy equipment supply B.V. згідно зазначеного вище контракту коштів в сумі 14000 євро (а.с.23).

З огляду на встановлені обставини суд відхиляє доводи митного органу про відсутність в інвойсі умов оплати, як передбачено контрактом.

Разом з тим, здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом було виявлено, що у платіжній інструкції від 10.05.2023 №7 відсутні підпис уповноваженої особи банку, печатка та підпис платника.

Щодо зазначеної розбіжності, то суд зауважує, що товариство здійснює платіжні операції використовуючи систему Інтернет-банкінгу, у якій засвідчення документів здійснюється із застосування кваліфікованого електронного підпису, що пояснює відсутність підпису та печатки на платіжному дорученні. Про вказані обставини відповідач був повідомлений листом від 15.05.2023.

Крім того, суд зауважує, що платіжна інструкція містить штамп АТ «Перший український міжнародний банк» про проведення платежу банком 10.05.2023, що в свою чергу підтверджує безсумнівність здійснення оплати за товар відповідно до контракту від 22.03.2023 №22032023.

Щодо доводів митниці про те, що у технічних паспортах вказані інші продавці, то суд зазначає, що продавець та власник товару не повинен обов`язково бути однією і тією ж особою. Продавець, реалізуючи транспортний засіб, не зобов`язаний здійснювати його реєстрацію за собою, а наявність у продавця права продажу може бути обумовлено цивільно-правовими відносинами між безпосереднім власником транспортного засобу та продавцем. З поданих декларантом документів (контракту від 22.03.2023 №22032023) зрозуміло, що продавцем є компанія Womy equipment supply B.V. Доказів перебування позивача у договірних відносинах з третіми особами, крім продавця, матеріали справи не містять.

Також чинним законодавством не передбачено обов`язку надання декларантом документів про походження товару в попередніх ланцюгах постачання продавця-експортера, що може становити комерційну таємницю, а питання щодо перевірки повноважень продавця на здійснення продажу транспортного засобу від імені його власників не входить до компетенції митного органу та не впливає на задекларовані та підтверджені відповідними документами числові значення митної вартості, з якої обраховуються та справляються митні платежі.

Більше того, суд зауважує, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не є документом в розумінні митного законодавства, який підтверджує митну вартість товару.

Щодо виявлених відповідачем розбіжностей у сертифікаті про походження, у якому вказано два експортера, то суд зазначає наступне.

Відповідно до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, (надалі Угода) та норм Митного Кодексу України Сертифікат про походження товару ЄВРО 1, є документом який підтверджує країну походження товару і є підставою для застосування преференційних ставок мита, але в жодному разі не є документом що підтверджує митну вартість.

Сертифікат з перевезення товару ЄВРО.1 має бути виданий митними органами Договірної сторони-експортера на письмову заявку експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником.

Так, в сертифікаті про походження зазначено експортера Womy equipment supply B.V та його уповноважену особу Gargo International В. V., про що зроблено відповідний запис в гр.1 сертифікату (а.с.42-43).

Отже, твердження відповідача про зазначення в сертифікаті відповідності двох експортерів є безпідставними.

Водночас, суд не бере до уваги твердження представника відповідача, викладені у відзиві, про відсутність у платіжній інструкції посилання на інвойс №10230330 та, як наслідок, відсутність можливості ідентифікувати оплату за вказаний товар, оскільки такі не були підставою для витребування додаткових документів та не зазначались у письмовому повідомленні митниці як розбіжність.

Разом з тим, суд враховує доводи позивача про те, що 02.05.2023 ним здійснювалось митне оформлення двох транспортних засобів, які постачались відповідно до контракту від 22.03.2023 №22032023, під час якого додавалась платіжна інструкція №6 від 27.04.2023 також на суму 14000 євро, тобто оплата здійснювалась за два транспортних засоби (а.с.45-49).

При цьому 15.05.2023 позивач проводив митне оформлення інших двох транспортних засобів на підставі вказаного контракту, долучивши до документів платіжну інструкцію №7 від 10.05.2023, яка підтверджує їх оплату, і вказані обставини митному органу були відомі достеменно.

Таким чином, аналізуючи наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, слід дійти висновку про те, що позивачем подано для митного оформлення імпортованого товару документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, підтверджували ціну товару, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товару за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 МК України.

Суд наголошує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. А тому необґрунтованою є вимога митниці про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. За таких обставин відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічний контракт, рахунок-фактура (інвойс) та банківський платіжний документ.

З урахуванням вищенаведеного, відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару, ознаки підробки та вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Враховуючи позицію Верховного суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16 та 13.06.2019 у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, відповідач митну вартість визначив за другорядним методом резервним. Його застосування передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на ідентичний або подібний (аналогічних) товар, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Разом з тим, у спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації, на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим. На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Крім того, суд зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, однак формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару й не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товарів. При цьому подані документи не містили розбіжностей чи ознак підробки, водночас підтверджували числові значення митної вартості.

Разом з тим, суд звертає увагу, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Згідно з частиною сьомою статті 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товару, у тому числі невірно визначено митну вартість товару, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Також суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 08.10.2019 у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними та допустимими доказами не довів факт порушення позивачем вимог митного законодавства при визначенні митної вартості товару, а відтак оскаржуване рішення від 11.02.2022 №UA205050/2022/000016/1 про коригування митної вартості товарів слід визнати протиправним та скасувати.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2481 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції від 19.05.2023 №203 (а.с.15а).

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 15.05.2023 №UA205050/2023/000219/2.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судові витрати в сумі 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна грн 00 коп.).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю « 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» (43016, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Ковельська, будинок 124, );

Відповідач: Волинська митниця (44350, Волинська область, Любомльський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій