Справа № 520/22696/21
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

11 вересня 2023 року Справа № 520/22696/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Бадюков Ю.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Харкові звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 23.08.2023 р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено та вирішено:

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 основного розміру пенсії за вислугу років виходячи з 86 відсотків відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2018 року, з 01 січня 2019 року, з 01 квітня 2019 року та з 01 січня 2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) основний розмір пенсії за вислугу років виходячи з 86 відсотків відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2018 року, з 01 січня 2019 року, з 01 квітня 2019 року та з 01 січня 2020 року згідно оновлених довідок Харківського обласного військового комісаріату відповідно станом на 01 січня 2018 року, 01 січня 2019 року, 05 березня 2019 року та 01 січня 2020 з урахуванням раніше виплачених сум..

Позивач подав заяву про встановлення судового контролю, у якій просив суд:

1. Встановити судовий контроль шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати звіт про виконання судового рішення від 19.01.2022 року по справі № 520/22696/21 та встановити відповідний строк для цього (7 робочих днів);

2. Постановити відповідну ухвалу про встановлення судового контролю у справі № 520/22696/21 від 19.01.2022 року щодо виплати перерахованої пенсії ОСОБА_1 згідно довідки станом на 05 березня 2019 року з 01 квітня 2019 року відповідно перерахунку від 13 липня 2022 року в розмірі 15138, 15 гривень та направити її суб`єкту владних повноважень - Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області для виконання.

Ухвалою від 14.03.2023 року встановлено судовий контроль за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду, якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати у 60-денний строк після набрання ухвалою суду законної сили звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі № 520/22696/21 в частині виплати ОСОБА_1 перерахованої пенсії.

На виконання ухвали ХОАС від 14.03.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подало звіт про виконання рішення суду та доповнення до звіту про виконання рішення суду.

Ухвалою ХОАС від 05.06.2023 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

У прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання судового рішення від 19.01.2022 року у справі №520/22696/21 - відмовлено.

Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області новий строк для подання звіту про виконання рішення суду по справі №520/22696/21 протягом 90 днів з дня отримання даної ухвали з наданням доказів у частині виплати ОСОБА_1 заборгованості перерахованої пенсії за рішенням суду по справі № 520/22696/21.

В задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

30.08.2023 на адресу Харківського окружного адміністративного суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області від 23.08.2023 р. про виконання судового рішення по даній адміністративній справі.

Дослідивши поданий звіт, судом встановлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 по справі № 520/22696/21 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії виходячи з 86 відсотків відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2018 року, з 01 січня 2019 року, з 01 квітня 2019 року та з 01 січня 2020 року згідно оновлених довідок Харківського обласного військового комісаріату відповідно станом на 01 січня 2018 року, 01 січня 2019 року, 05 березня 2019 року та 01 січня 2020.

За період з січня 2018 по грудень 2019 нараховано різницю в пенсії на загальну суму 48312,11 грн., яку внесено до Реєстру судових рішень.

Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.

Планом доходів та видатків головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на 2023 рік, затвердженим Головою правління Пенсійного фонду України 29 червня поточного року, на погашення заборгованості з пенсійних виплат (щомісячного довічного грошового утримання) за рішеннями суду передбачено кошти в сумі 50052 тис. грн., які використано в повному обсязі.

Погашено заборгованість за рішеннями судів, які набрали законної сили по 19.09.2020 включно.

Враховуючи викладене виплату різниці в пенсії за період з 01.01.2018 по 31.12.2019 в розмірі 48312,11 грн., яку нараховану на виконання зазначеного вище рішення суду з датою набрання законної сили 19.02.2022, буде проведено після отримання коштів державного бюджетного призначення.

Щодо обставин, викладених у поданому звіті, суд зазначає наступне.

Так, суд наголошує, що відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ч.ч.2-4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічні приписи містить стаття 14 КАС України.

Крім того, згідно зі ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

В абз.3 п.2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 №5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Також, у Рішенні від 26.06.2013 року Конституційний Суд України врахував практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України", заява № 60750/00, зазначив, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

В пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 №2-р(II)/2019, на підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку, Конституційний Суд України вказав на те, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" наголосив на тому, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Тому, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено відповідний обов`язок.

Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Судом встановлено, що ухвалене на користь позивача рішення в цій справі станом на даний час в повному обсязі не виконане, адже позивачу не виплачено кошти в сумі, донараховані у зв`язку з проведенням перерахунку пенсії.

Відповідач вказаного факту не заперечує, але наголошує на неможливості виконання судового рішення в цій частині, зважаючи на те, що суми грошового утримання, нараховані на виконання рішення суду, можуть бути виплачені лише в межах затверджених бюджетних призначень.

Суд зазначає, що метою встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі є спонукання відповідача-суб`єкта владних повноважень до виконання рішення суду, ухваленого не на його користь, якщо таке рішення передбачає вчинення певних дій.

При цьому визначальним є те, чи існують достатні підстави вважати, що відповідач може ухилятися від виконання судового рішення, маючи реальну можливість його виконати.

Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постановах від 21.11.2018 у справі №373/436/17, від 15.05.2020 у справі №812/1813/18, від 21.05.2020 у справі № 310/6910/16-а та від 19.02.2020 у справі № 821/1491/17, невиконання боржником судового рішення в частині виплати грошових коштів стягувачу за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Таким чином, оскільки часткове невиконання відповідачем рішення суду у цій справі обумовлюється об`єктивними причинами, а належних доказів, які б свідчили про намір суб`єкта владних повноважень ухилитися від виконання судового рішення не отримано, суд дійшов висновку про необхідність прийняття поданого ГУ ПФУ в Харківській області звіту.

Керуючись ст. ст. 242 - 246, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 23.08.2023р. про виконання судового рішення від 19.01.2022 в адміністративній справі №520/22696/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бадюков Ю.В.