Справа № 548/1879/23
Суддя: Старокожко В. П.
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 548/1879/23
Провадження № 2-а/548/13/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2023 Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Старокожка В.П.,

за участі секретаря судового засідання - Безносик Д.Ю.,

позивача- ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника третьої особи - Рожко Н.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції Полтавської області, поліцейського ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Воліченка Владислава Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача АТ "Полтавагаз" про скасування постанови серії ЕГА № 1136895 від 08.08.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з вищевказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що постановою серії ЕГА № 1136895 від 08.08.2023, складеною поліцейським відділення поліції № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, старшим сержантом Воліченко Владиславом Івановичем, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн за ст. 183 КУпАП за те, що 08.08.2023 він зробив завідома неправдивий виклик поліції, повідомивши про домашнє насильство, а саме, що син б`є матір за адресою с. Лісянщина Лубенського району Полтавської області. Вищевказана постанова на думку позивача не відповідає дійсності, він вважає її незаконною, так як вона не відображає дійсних обставин справи, не містить доказів його вини, він не вчиняв вказаного правопорушення, оскільки обставини, про які він повідомив на лінію "102", справді мали місце, що може підтвердити і свідок (колега позивача, який був присутній на місці події), просив скасувати вищевказану постанову та стягнути із відповідачів на свою користь судові витрати.

Ухвалою судді від 15.08.2023 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та проведенням судового засідання.

У строк, наданий судом відповідачам для надання відзиву, від відповідача 1 - Головного управління національної поліції України у Полтавській області відзиву, заяв та клопотань дор суду не надходило, відповідачем 2 - поліцейським ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Воліченком В.І. надано 01.09.2023 відзив на позов без долучення доказів його надіслання іншим учасникам справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, прохав його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Надав суду пояснення, що відповідають викладеному у позовній заяві.

Представник відповідача 1 - Головного управління національної поліції України у Полтавській області в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками) 22.08.2023, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань щодо відкладення слухання справи суду не надав.

В судовому засіданні відповідач 2 - поліцейський ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Воліченко В.І. позов не визнав, прохав у його задоволенні відмовити. Суду пояснив, що 08.08.2023 він перебував в добовому наряді, як працівник СРПП ВП №2 Лубенського РВП ГУНП. При опрацюванні виклику, а саме повідомлення про вчинення домашнього насильства, з`явився на місце події до с. Лісянщина Лубенського району, де почав опитувати усіх учасників події, які перебували на місці, а саме: громадянку ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Громадянка ОСОБА_3 , тобто особа, стосовно якої ймовірно було вчинено домашнє насильство її сином, як вбачалося із повідомлення ОСОБА_1 , працівникам поліції пояснила, що поліцію вона не викликала, відносно неї син фізичної сили не застосовував, в її бік нецензурною лайкою не висловлювався. Вона написала письмову заяву про те, що просить не розглядати дане повідомлення, так як вчинення домашнього насильства щодо неї не було, а крики, які чулися з будинку, де вона мешкає, це було обурення сина на її повідомлення про те, що приїхали працівники газового господарства і нібито вони сказали, що за лічильник газу буде штраф. Потім син залишив домогосподарство та пішов у невідомому напрямку. Відібрати пояснення у нього у зв`язку із цим працівники поліції не змогли.

Відповідач 2 ОСОБА_2 пояснив, що позивач ОСОБА_1 на місці події в ході опитування пояснив йому, що викликав поліцію для допомоги йому та його колезі - водію службового автомобіля АТ "Полтавагаз", так як син громадянки ОСОБА_3 проводив себе агресивно стосовно них, заважав виконувати їхню роботу і йому не зрозуміло, чому його виклик зафіксовано як вчинення насильства в сім`ї.

Враховуючи вищевикладені обставини, відповідач прийшов до висновку про необхідність притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 183 КУпАП, як такого, що здійснив завідома неправдивий виклик працівників поліції, оскільки подія, свідком якої він став, не несе характеру домашнього насильства. З дотриманням усіх передбачених законодавством України вимог він склав адміністративний протокол щодо позивача, виніс постанову, яка оскаржується і наклав стягнення на нього у виді штрафу в сумі 850 грн. Свої дії вважає правомірними та прохав відмовити в задоволенні позову повністю.

Представник третьої особи АТ "Полтавагаз" Рожко Н.А. не заперечувала проти задоволення позову, погодилася із викладеними у ньому обставинами та обгрунтуваннями.

Допитаний за клопотанням позивача свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він є працівником АТ "Полтавагаз" (водієм) та здійснював виїзд 08.08.2023 в с. Лісянщина Лубенського району Полтавської області разом зі своїм колегою ОСОБА_1 , оскільки їх викликала на місце аварійна газова служба, так як було повідомлено, що пошкоджено лічильник у домоволодінні за вказаною адресою. Коли вони вдвох приїхали, то ОСОБА_1 пішов виконувати роботи. Це був приватний будинок. Свідок залишився у автомобілі, а позивач пішов у двір. Останнього не було 20-30 хвилин. На той момент ніякої лайки на подвір`ї не було. Машина аварійної служби поїхала, залишилася робота, яку мав виконати позивач. ОСОБА_1 прийшов до свідка в автомобіль і сидів у ньому, заповнюючи службові папери. Свідок так зрозумів, що якісь інструменти позивача залишилися у дворі. Потім до них піійшов незнайомий чоловік і відразу почав висловлюватися нецензурно у їхній бік, з`ясовував, що вони там роблять. Позивач йому щось відповів. Потім той чоловік пішов у будинок, біля якого вони знаходилися. Після цього звідти почулися крики - його і жіночі. Позивачу потрібно було ще повертатися у те домоволодіння, щоб забрати свої речі, але він побоявся йти, бо там був "дебош". Свідок зрозумів, що сварка відбувається між чоловіком та жінкою, які знаходяться у будинку, вони були там лише вдвох. Чоловік голосно кричав, а жінка наче плакала. Свідок погано чув, що саме говорили. Це відбувалося не дуже довго. Подзвонити на лінію "102" вирішив позивач, а свідок при цьому був присутній. ОСОБА_1 подзвонив на "102" і сказав, що приїхав у двір виконувати свою роботу, але не може цього зробити, оскільки туди прийшов дуже "буйний" господар. Чи ще він щось повідомляв поліції, свідок не пам`ятає. Доповнив, що чоловік, який прийшов - син власниці, поводився неадекватно, коли підійшов до нього та ОСОБА_1 . На його думку, чоловік перебував під дією "чогось", але чого, свідок сказати не може. Самої бійки свідок не бачив, але конфлікт у будинку, його звуки, чув. Під час цієї події син власниці виходив із будинку і ходив по подвір`ю.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона пенсіонерка, проживає в АДРЕСА_1 разом із сином ОСОБА_5 . 08.08.2023 його не було вдома, потім, коли він прийшов додому і зайшов у будинок, був агресивно налаштований, сердитий, пояснив, що надворі біля подвір`я побачив працівників газового господарства, запитував у них, що вони там роблять. Що йому відповіли, вона не знає. Оскільки він був збуджений та сердитий, то почав кричати, матюкатися, стукати по предметах, різних поверхнях у будинку, вона ж намагалася зупинити його дії, у зв`язку із чим кричала " не займай", "не бий". Пояснила, що це не малося на увазі побиття її особисто, а лише стосувалося речей у будинку. Випадки, коли, будучи в нетверезому стані, син вів себе агресивно, бували і раніше, він матюкався, підвищував голос на неї. Працівникам поліції вона не сказала, що син так себе поводив, бо побоялася, що він після написання нею заяви до поліції вестиме себе ще агресивніше, а їй треба якось із ним жити далі в одному будинку. Додала, що працівників поліції цього разу, 08.08.2023, вона не викликала. раніше бували випадки, що вона викликала наряд поліції через його поведінку.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (частини друга статті 33 КУпАП).

Статтею 183 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб у вигляді накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

КУпАП визначає систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Як вбачається із тексту оскаржуваної постанови, 08.08.2023 поліцейським ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Воліченком В.І. винесено постанову серії ЕГА № 1136895 від 08.08.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП щодо завідомо неправдивого виклику поліції. Вчинення такого правопорушення тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У вказаній постанові зазначено про те, що 08.08.2023 13:39:06 в с. Лісянщина Лубенського району Полтавської області поліцейський ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Воліченко В.І. старший сержант поліції, розглянувши матеріали адмністративної справи стсовно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання АДРЕСА_2 , працівника АТ "Полтавагаз", громадянина України, паспорт серія НОМЕР_1 , установив, що 08.08.2023 близько 13:50 на лінію 102 ОСОБА_1 повідомив про те, що відбувається домашнє насильство - син б`є матір, в дворі крик. При опитуванні громадянка ОСОБА_3 пояснила, що даного факту не було, факт домашнього насильства не підтвердився, тобто ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик працівників поліції на лінію "102", тому враховуючи, що він вчинив адміністративне правопорушення. передбачене ст. 183 КУпАп, постановив притягти ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 850 грн.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає всіх можливих заходів для надання невідкладної, зокрема домедичної і медичної, допомоги особам, які постраждали внаслідок кримінальних чи адміністративних правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в ситуації, небезпечній для їхнього життя чи здоров`я.

Диспозиція статті 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить належного обґрунтування та інформації, в чому полягав завідомо неправдивий виклик працівників поліції, враховуючи обставини, що повідомив заявник, зателефонувавши за номером «102». Оскаржувана постанова містить лише фразу ''факт домашнього насильства не підтвердився".

Відповідачем 2 не надано доказів того, чому він прийшов до висновку про вчинення позивачем завідомо неправдивого виклику після того, як було здійснено виїзд патрульних за адресою: с. Лісянщина Лубенського району Полтавської області, враховуючи те, що позивач вважав, що має місце вчинення адміністративного правопорушення стосовно літньої жінки її сином, мав побоювання щодо можливого вчинення останнім неправомірних дій стосовно себе у зв`язку із його агресивною поведінкою, позивач розраховував на допомогу працівників поліції та об`єктивне з`ясування обставин події, що мали місце 08.09.2023 за вказаною адресою. Відповідачем 2 не враховано пояснень ОСОБА_4 , який був присутній на місці події та був свідком подій, про які повідомив на лінію "102" позивач. Крім того, позивач, повідомивши про вчинення адміністративного правопорушення, не повинен був знати чи розуміти кваліфікацію того правопорушення, про яке він повідомляє, він, користуючись своїми правами громадянина України, повідомив про вчинення того адміністративного правопорушення, свідком якого він став, а отже не може нести відповідальність за фіксування його виклику працівниками поліції саме за ст. 173-2 КУпАП чи будь-якою іншою. Відповідальність за такі дії чинним законодавством України покладається виключно на відповідних працівників Національної поліції України в межах їхніх повноважень.

Згідно із частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дії позивача ОСОБА_1 працівником поліції кваліфіковані за статтею 183 КУпАП, проте без зазначення доказів про вчинене ним правопорушення, що підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, за умови, що позивач не погоджується із вчиненим правопорушенням, водночас відповідачем доказів про вчинене ним правопорушення не надано.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Тобто, КУпАП зобов`язує суб`єкта владних повноважень, що використовує свої повноваження, перед прийняттям рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, зібрати всі докази, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростувати надані свідчення.

Відзив відповідача 2 на позовну заяву поданий до суду без надання доказів надслання його іншим учасникам справи, а отже, наданий з порушенням ч. 3 ст. 162 КАСУ та не може братися судом до уваги при ухваленні рішення по справі.

Згідно із статтею 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

У постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/855/17 зазначено, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Для виконання визначених статтею 245 КУпАП завдань на орган чи посадову особу, яка розглядає справи про адміністративні правопорушення, статтею 280 КУпАП покладено обов`язок з`ясувати всі обставини для встановлення істини у справі.

Для доведення того чи іншого факту орган чи посадова особа, уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення, повинна навести відповідні докази

Частиною першою статті 251 КУпАП визначено поняття доказів та наведено їх види, а частиною другої цієї статті обов`язок щодо їх збирання покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно зі статтею 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право в тому числі скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Отже, постанова, яка винесена без додержання вказаних вище норм діючого законодавства, не може бути визнана належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого статтею 183 КУпАП.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає за необхідне скасувати постанову серії ЕГА № 1136895, винесену 08.08.2023 поліцейським ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Воліченком Владиславом Івановичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином із відповідачів підлягає стягненню в рівних частинах на користь позивача сплачений ним згідно квитанції від 11.08.2023 судовий збір в сумі 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 72, 73, 76, 77, 241-246, 255, 257, 271-272, 286, 293, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції Полтавської області, поліцейського ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Воліченка Владислава Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача АТ "Полтавагаз" про скасування постанови серії ЕГА № 1136895 від 08.08.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕГА № 1136895, винесену 08.08.2023 поліцейським ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Воліченком Владиславом Івановичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції Полтавської області та поліцейського ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Воліченка Владислава Івановича на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп в рівних частинах.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Поліцейський ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Воліченка Владислав Іванович, ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції Полтавської області, адреса: м. Полтава, вул. Пушкіна, 83 Полтавської області.

Третя особа: АТ "Полтавагаз", адреса: м. Полтава, Козака, 2А Лубенського району Полтавської області.

Повний текст рішення суду виготовлено 08.09.2023.

Головуючий