Справа № 520/7593/22
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 вересня 2023 р.Справа № 520/7593/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у м. Харкові заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Терещенко Віолетти Вадимівни про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 року у справі № 520/7593/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В с т а н о в и в:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 року у справі № 520/7593/22 (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Копія судового рішення доставлена до електронного кабінету представника позивача адвоката Бєлової О.Є 29.11.2022 року о 23:33, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 251 КАС України, тобто днем отримання є 30.11.2022 року.

26.06.2023 року представником позивача ОСОБА_1 адвоката Терещенко В.В. подано апеляційну скаргу на судове рішення. Одночасно з вимогами апеляційної скарги скаржником подано заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування заяви зазначено, що під час розгляду справи судом першої інстанції позивачка користувалась послугами адвоката Бєлової О.Є. Проте через неналежне виконання адвокатом своїх обов`язків позивачка ОСОБА_1 дізналась про судове рішення лише 25.05.2023 року.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2023 року скаржнику відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення; апеляційна скарга залишена без руху та надано строк 10 днів з дати отримання копії ухвали суду для зазначення інших підстав для поновлення строку.

На виконання вимог ухвали суду від 10.08.2023 року представником позивачки адвокатом Терещенко В.В. надано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, а позивачкою ОСОБА_1 - відповідні письмові пояснення .

В обґрунтування заяви представник позивача- адвокат Терещенко В.В. зазначила про те, що попередній представник позивачки адвокат Бєлова О.Є. після отримання копії судового рішення від 29.11.2022 року не повідомила позивачку про його наявність та зміст. На телефонні дзвінки позивачки адвокат ОСОБА_2 не відповідала та не виходила на зв`язок із позивачкою. Про зміст судового рішення позивачка дізналась лише у травні 2023 року із виконавчого листа, виданого на виконання рішення, про що свідчить наявна в матеріалах справи заява позивачки про виправлення помилок у виконавчому листі. Відомості про отримання позивачкою копії судового рішення матеріали справи не містять. Представник позивача також просила суд врахувати похилий вік позивачки- 92 роки, через який остання не могла вжити самостійних заходів щодо відстеження розгляду справи.

Позивачка ОСОБА_1 у своїх поясненнях на виконання ухвали суду про залишення апеляції її представника без руху просила суд врахувати її похилий вік - 92 роки, численні хвороби, наявність дитини - інваліда, безвідповідальну роботу її попереднього представника- адвоката Бєлової О.Є., а також предмет цього позову: захист соціальних (пенсійних ) прав.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 295 КАС України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин (ч. 3 ст. 295 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Колегія суддів зазначає, що формально підстави для задоволення заяви скаржника відсутні, оскільки копія судового рішення від 29.11.2022 року була вручена представнику позивачки - адвокату Бєловій О.Є. 30.11.2022 року, відповідно до вимог п.2 ч.6 ст.251 КАС України, а відповідно до ч.7 ст.251 КАС України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє. Тобто апеляційна скарга подана з пропущенням строку на її принесення, визначеним КАС України.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що однією з основних засад судочинства, визначеною п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

При цьому, КАС України одним із принципів здійснення адміністративного судочинства визначено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішень суду. Даний принцип полягає в тому, що особам, які беруть участь у справі, а також іншим особам, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи чи інтереси, у випадках та порядку визначених цим Кодексом, надається право оскарження прийнятих судом рішень.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі статтею 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1, 2 резолютивної частини Рішення від 25.12.1997 року № 9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11 - рп/2012).

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Таке право гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частини третьої статті 129), (пункт 3.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.12.2012 року № 11 - рп/2012).

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 року № 11-рп/2007).

Крім цього, у низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцією якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У справі «Скорик проти України» Європейський суд з прав людини нагадав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право оскаржити судове рішення в апеляційних судах на основні гарантії, передбачених статтею 6 Конвенції. Суд також зазначив, що мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

Колегія суддів зазначає, що предметом адміністративного позову ОСОБА_1 є захист соціальних (пенсійних) прав позивачки. Крім того, колегія суддів враховує похилий вік

У справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішеннях по справі «Мірагаль Есколанро та інші проти Іспанці» від 13.01.2000 року та по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Приходячи до висновку про задоволення заяви представника позивачки - адвоката Терещенко В.В., колегія суддів враховує похилий вік позивачки ОСОБА_1 92 роки, стан її здоров`я, а також те, що предметом її адміністративного позову є захист соціальних (пенсійних) прав, а тому застосування процесуального обмеження за своєю суттю буде свідченням необґрунтованого позбавлення позивачки права на апеляційне оскарження рішення суду, тобто права на справедливий суд, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За наведеного, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість заяви представника позивача- адвоката Терещенко В.В. та про поновлення їй процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 року по справі № 520/7593/22.

На підставі наведеного, керуючись ст. 121, 293, ч. 2 ст. 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Терещенко Віолетти Вадимівни про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 року у справі № 520/7593/22 - задовольнити.

Поновити представнику позивачки ОСОБА_1 адвокату Терещенко Віолетті Вадимівні пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 року у справі № 520/7593/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Мельнікова Л.В.
Судді Бегунц А.О. Рєзнікова С.С.