Справа № 560/11950/23
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

11 вересня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Хмельницькій області, в якому просить:

визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Хмельницькій області про накладення штрафу від 20 червня 2023 року №ЦЗ-67/ХМ/а-2;

стягнути на користь позивача сплачений судовий збір та витрати па допомогу адвоката.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12.05.2023 у приміщенні закладу позивача було проведено перевірку посадовими особами управління ДПС у Хмельницькій області. За результатами перевірки було складено акт у відповідності до якого позивачем допущено до роботи ОСОБА_2 без належного оформлення трудових відносин. В свою чергу позивач вказує, що роз`яснила та на підтвердження пояснень надала докази того, що ОСОБА_2 11.05.2023 написала заяву з проханням прийняти її на роботу з 12.05.2023.

12.05.2023 при подані даних про працівника через особистий електронний кабінет виник збій, у самому електронному кабінеті, а саме: дані не вносились. Позивач наголошує, що пояснила дані обставини перевіряючим, однак вони на них не відреагували та склали протокол про адміністративне правопорушення. Коли відкрився доступ у особистий кабінет позивачем було подано повідомлення про працівника про що свідчить повідомлення та квитанція №2. Під час розгляду питання управлінням Держпраці було подано усі документи про прийняття працівника 12.05.2023, однак 20 червня 2023 року за результатами розгляду акту перевірки відповідачем прийнято постанову №ЦЗ-67/ХМ/а-2 у відповідності до якої на позивача накладено штраф в сумі 67000,00 грн. Позивач вважає дану постанову протиправною. Наголошує також, що у період дії воєнного стану в разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк приписів про усунення порушень виявлених під заходів державного нагляду (контролю), штрафи передбачені КЗпП України застосовуються згідно із Законом №2136-ІХ з урахуванням змін, внесених Законом №2352-ІХ.

Ухвалою суду від 03 серпня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що фактично встановлено, що повідомлення про прийняття на роботу працівника до контролюючих органів не подавалось, трудовий договір не укладався, податки з отриманої заробітної плати не нараховувались та не перераховувались, звіти про використання праці не подавались. Відповідно до пункту 2.2.13. акта перевірки Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 12.05.2023 №5309/22-01-07-05/ НОМЕР_1 , та пояснень бармена ОСОБА_2 встановлено факт використання найманої праці без належного оформлення трудових відносин.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 16.11.2022.

Основний вид економічної діяльності згідно з КВЕД: 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах.

12.05.2023 Головне управління ДПС у Хмельницькій області здійснило перевірку господарської одиниці позивача за результатами проведення якої складено відповідний акт фактичної перевірки №5309/22-01-07-05/ НОМЕР_1 . Відповідно до пункту 2.2.13 акта, зокрема, встановлено факт використання найманої праці бармена ОСОБА_2 без належного оформлення трудових відносин, чим порушено ч. 3 ст. 211 КЗпП України.

Враховуючи викладене, відповідачем винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 20 червня 2023 року №ЦЗ-67/ХМ/а-2, якою на позивача накладений штраф у розмірі 67000,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження, правові відносини суб`єктів владних повноважень та суб`єктів господарювання у сфері дотримання законодавства про працю, питання нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, відповідальність за порушення законодавства про працю врегульовуються Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V(далі - Закон №877-V), Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823 (далі - Порядок №823), Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (далі - Порядок №509), Податковим кодексом України, а також положеннями ст. 265 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Державний нагляд (контроль) в силу вимог статті 1 Закону №877-V - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, які справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (підпункт 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 ПК України).

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 ПК України).

За приписами підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

У відповідності до пунктів 80.1, 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з передбачених підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Пунктом 80.10. статті 80 ПК України визначено, що порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Так, згідно пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Водночас в силу правого визначення пункту 86.5. статті 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

Як свідчать обставини справи, фактична перевірка здійснювалася на підставі наказу ГУДПС у Хмельницькій області від 08.05.2023 №1250-П у ресторані «Новики» за адресою: Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. Кобеєва-Лісова 1 з метою здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства під час провадження діяльності пов`язаної з обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками.

У даному випадку, підставою для застосування до позивача штрафних санкцій згідно постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю, слугував акт ГУДПС у Хмельницькій області, складений за результатом проведення перевірки, де зафіксовано порушення законодавства про працю, а саме статей 21, 24 КЗпП України.

Так, в силу положень статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім податкових органів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, а органи місцевого самоврядування - на підприємствах, в установах і організаціях, які перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад.

На реалізацію цієї правової норми постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Наведене дає підстави суду дійти висновку, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, має право здійснювати центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, а також податкові органи.

За змістом приписів частини 4 статті 265 КЗпП України штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

Відповідно до пункту 2 Порядку №509 (у чинній редакції) штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками з підстав, визначених абзацами третім-сьомим цього пункту (надалі по тексту також - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі:

- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

- акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;

- акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;

- акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування;

- акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Таким чином, Порядок №509 передбачає можливість розгляду справи та накладення на суб`єкта господарювання штрафу на підставі акту перевірки ДПС, її територіального органу, в ході якої виявлено порушення законодавства про працю.

ПК України передбачено право контролюючого органу (органів Державної податкової служби) проводити фактичну перевірку дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом у постанові від 28.01.2021 у справі №380/1116/20 та у постанові від 21.04.2021 у справі №260/586/20.

У пункті 80.6 статті 80 ПК України передбачено, що під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з`ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з`ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо).

Відповідно до статті 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За приписами частини 1 статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; при укладенні трудового договору про дистанційну роботу або про надомну роботу; в інших випадках, передбачених законодавством України.

При цьому, Верховний Суд України у пункті 7 постанови Пленуму від 06.11.1992 за №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" роз`яснив, що фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.

В силу вимог частини 4 статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що обов`язковою передумовою допуску працівника до роботи є укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №826/16738/17, який відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права підлягає врахуванню судом при вирішенні спірних правовідносин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №413 "Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту" установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) та/або резидентом Дія Сіті до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором та/або до початку виконання робіт (надання послуг) гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті засобами електронного зв`язку з використанням електронного підпису відповідальних осіб, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу.

З доказів у справі суд з`ясував, що перевірка позивача здійснювалася 12.05.2023 о 13:55 год.

Позивачем до матеріалів справи долучена заява ОСОБА_2 від 11.05.2023 з проханням прийняти її на роботу на посаду бармена з 12.05.2023.

Наказом №1 від 11.05.2023 ФОП ОСОБА_1 прийнято ОСОБА_2 на посаду бармена з 12.05.2023.

Також 12.05.2023 позивачем було скеровано повідомлення про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту.

Відповідно до квитанції №2 документ доставлено до ГУДПС у Хмельницькій області 12.05.2023 о 17:13 год.

Суд погоджується з відповідачем, що на момент проведення перевірки відповідне повідомлення не було зареєстроване у ГУДПС у Хмельницькій області, однак зазначає, що таке було прийнято в межах операційного поточного дня. Тобто станом на 12.05.2023 трудові відносини позивача з працівником вважаються такими, що оформлені належним чином.

Оскаржена постанова винесена відповідачем 20.06.2023.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач покликається на пояснення надані ОСОБА_2 , які долучені до акту перевірки та до матеріалів справи, де остання вказує, що прийнята на роботу з лютого 2023 року.

Позивач стосовно вказаних пояснень аргументів у позовній заяві не наводить.

Надані позивачем відомість про нарахування заробітної плати за травень 2023 року та платіжні інструкції про сплату податків за працівника у червні 2023 року не є безумовним доказом того, що до 12.05.2023 включно позивачем були оформлені трудові відносини з ОСОБА_2 належним чином.

Також матеріали справи не містять доказів того, що заява про прийняття на роботу та відповідний наказ надавалися уповноваженим особам під час проведення перевірки.

Тобто, із встановлених в ході перевірки обставин та наданих пояснень, контролюючий орган обґрунтовано дійшов висновку про наявність порушення КЗпП України.

Згідно статті 265 КЗпП України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Судом встановлено, що штраф обраховано в сумі 67000,00 грн. (6700 грн. х 10). Доказів того, що між сторонами існує спір щодо обрахунку штрафу суду не подано.

Крім того, акт перевірки містить відмітку (пункт 4.10) про те, що зауважень до акту перевірки у позивача немає. Більше того, з протоколу про адміністративне правопорушення, а саме пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вбачається, що позивач з порушеннями згідна.

Закріплений у частині 1 статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідженні судом письмові докази, які містяться в матеріалах справи, підтверджують правомірність дій та висновків ГУДПС у Хмельницькій області під час проведення заходу перевірки, а тому подальше застосування штрафу за допущене позивачем порушення є правомірним.

Щодо доводів позивача про те, що у період дії воєнного стану в разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк приписів про усунення порушень, виявлених під заходів державного нагляду (контролю), штрафи застосовуються згідно із Законом №2136-ІХ з урахуванням змін, внесених Законом №2352-ІХ суд погоджується з відповідачем та зазначає наступне.

Ні в рішенні Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021, ні в рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2021 у справі №640/17424/19 не міститься положень щодо відновлення чинності редакцій актів Кабінету Міністрів України, що діяли до внесення до них змін Постановою №823. Відповідно до правових висновків Верховного Суду викладених у постановах від 21.04.2021 №260/586/20 та від 28.01.2021 у справі №380/1116/20: - акти перевірки ДПС є самостійними підставами для винесення постанови про застосування штрафу; - у разі наявності акта ДПС немає необхідності в проведенні органами Держпраці додаткових заходів державного нагляду (контролю); - положення частини 8 статті 265 КЗпП України не забороняють накладати штрафи на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю, як це передбачено Порядком.

Виходячи із вказаних обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Приписами статті 139 КАС України не передбачено відшкодування судових витрат позивачу якому відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Управління Держпраці у Хмельницькій області (вул. Камянецька 74, Хмельницький, Хмельницька область, 29013 , ідентифікаційний номер - 39793137)

Головуючий суддя П.І. Салюк