Справа № 580/1805/23
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1805/23 Суддя (судді) першої інстанції: Трофімова Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги представника ОСОБА_1 та Лисянської селищної ради на додаткове рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року (м. Черкаси, дата складання повного тексту - 30.05.2023) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лисянської селищної ради про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, ухвалив рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Лисянської селищної ради від 07.09.2022 № 28-27/VIII «Про розгляд заяв громадян про надання дозволу та затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність чи користування», згідно з яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га (сільськогосподарські угіддя - рілля), за рахунок земель сільськогосподарського призначення у межах населеного пункту, розташованих на території Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області, із земель комунальної власності, а саме за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0554 (цільове призначення: 01.02 для ведення фермерського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, площа земельної ділянки: 23.104 га), що перебуває в оренді у фермерського господарства «ПРЕСТИЖ АГРОЛЮКС» (), в межах норм безоплатної приватизації відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України;

- зобов`язати Лисянську селищну раду надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га (сільськогосподарські угіддя - рілля) за рахунок земель сільськогосподарського призначення у межах населеного пункту, розташованих на території Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області, із земель комунальної власності, а саме за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0554 (цільове призначення: 01.02 для ведення фермерського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, площа земельної ділянки: 23.104 га), що перебуває в оренді у фермерського господарства «ПРЕСТИЖ АГРОЛЮКС» (код ЄДРІІОУ 36777704), в межах норм безоплатної приватизації.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Лисянської селищної ради від 07.09.2022 № 28-27/VIII «Про розгляд заяв громадян про надання дозволу та затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність чи користування» у частині розгляду клопотання позивача від 01.12.2021. Зобов`язано Лисянську селищну раду повторно розглянути клопотання позивача від 01.12.2021 (вх. 01.12.2021 №1881) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га з урахуванням висновків мотивувальної частини рішення суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року заяву адвоката Слободянюка А.І. від 26.05.2023 про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Лисянської селищної ради на користь позивача судові витрати на правничу допомогу у сумі 320 (триста двадцять) гривень.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким заяву позивача задовольнити повністю.

Апелянт вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставина справи, рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Зауважує, що відшкодування витрат на професійну правничу допомогу повинно бути співмірним зі складністю справи, однак в даному випадку, стягнення такої суми витрат з відповідача не є справедливим.

Також, не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким заяву позивача залишити без розгляду.

Апелянт вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставина справи, рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Зауважує, що позивачем подано всі необхідні докази та обґрунтовано усю заявлену до відшкодування суму витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом пункту 1 частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 цього ж Кодексу).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 Кодексу).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС України).

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у додаткових постановах Верховного Суду від 11.12.2019 та від 12.12.2019 у справі №2040/6747/18 (адміністративне провадження №К/9901/17099/19, К/9901/17108/19, К/9901/18639/19).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у додаткових постановах Верховного Суду від 05.09.2019 у справі №826/841/17 (адміністративне провадження №К/9901/5157/19), від 24.10.2019 у справі №820/4280/17 (адміністративне провадження №К/9901/11712/19).

З матеріалів справи вбачається, що з метою підтвердження витрат на правничу допомогу адвокат - Слободянюк А.І. надав суду копії таких документів: договір про надання правничої (правової) допомоги від 29.11.2021 №38; копію додаткової угоди №1 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 29.11.2021 №38; копію акту приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) до договору від 29.11.2021; копія детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом; копія довідки від 26.05.2023 про оплату послуг адвоката.

В акті наданих послуг від 26.05.2023 зазначений такий опис робіт: усна консультація з вивченням документів невеликої складності (1 дія) - 800 грн; ознайомлення з матеріалами справи пошук та аналіз судової практики (1 дія) - 2 500 грн; розробка стратегії юридичного захисту (1 дія) - 1 500 грн; складання та подання позовної заяви (1 документ) - 5 000 грн; складання та подання до суду заяви про усунення недоліків (1 документ) - 1 000 грн; складання та подання до суду заяви в режимі відеоконференції (1 документ) - 800 грн; участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції 06.04.2023 (1 дія) - 1 200 грн; складання та подання до суду відповіді на відзив (1 документ) - 5 000 грн; складання та подання до суду заяви про долучення документів (1 документ) - 800 грн; участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції 21.04.2023 (1 дія) - 1 200 грн; участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції 11.05.2023 (1 дія) - 1 200 грн; складання та подання до суду заяви про розподіл судових витрат (1 документ) - 1 000 грн.

Суд першої інстанції вірно вказав на шаблонний, клоновий, циклічний характер позовів і вимог у аналогічних справах, за участю тих самих сторін та представників, що не потребує таких витрат часу адвоката Слободянюка А., який має керуватися у правовідносинах з іншим адвокатом Ярмолінським Ю. під часу захисту у суду принципами адвокатської етики з урахуванням статусу і належності адвокатури (ст.131-2) до розділу VIII Правосуддя Конституції України.

Представник позивача не обґрунтував зміст наданої правової послуги у розумінні правової допомоги адвокатові Ярмолінському Ю.В. з метою спрямованою на забезпечення реалізації прав людини і громадянина, захисту цих прав та їх відновлення за участі іншого адвоката, що обов`язково понесена та має розумне ціноутворення без надмірного очікування на публічні кошти, у т.ч. через формування вимоги про відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань з коштів громади (без зловживання правом і прихованого «заробітчанства» в умовах дії режиму воєнного стану) щодо завищеної, а не справедливої/поміркованої суми.

Оцінюючи процесуальну поведінку представника позивача у контексті частини 5 статті 44 КАС України, співмірність заявленого розміру відшкодування витрат на правничу допомогу із обсягом виконаних ним робіт, їх обґрунтованість (ухвала про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків у позовній заяві) та пропорційність, надавши оцінку наданим доказам на підтвердження виконання договору від 29.11.2021 №38 з урахувавши висновки Верховного Суду, враховуючи покликання відповідача щодо шаблонних текстів позовів скерованих до Черкаського окружного адміністративного суду адвокатом Слодянюком А.І. із аналогічними позовними вимогами у справах: 580/1669/23, 580/1676/23, 580/1677/23, 580/1678/23, 580/1680/23, 580/1803/23, 580/1805/23, 580/1816/23, 580/1886/23, 580/1887/23, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у співмірному розмірі.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що проаналізувавши матеріали справи, предмет позову, його ціну та складність спору, сума 32 000,00 грн не є співмірною, а тому наявні підстави для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 320,00 грн, що буде, за даних обставин справи, справедливим і співмірним відшкодуванням таких.

Відповідач у запереченні щодо судових витрат, заперечуючи щодо розміру витрат на правничу допомогу, зазначив, що розмір вказаних витрат є завищеним та не відповідає їх складності та об`єму, а отже судові витрати є неспівмірними із заявленими сумами.

Так, заперечуючи щодо розміру витрат на правничу допомогу, відповідач зазначає, що витрати на правничу допомогу у розмірі 320,00 грн не відповідають складності справи та заявленим обсягам витраченого адвокатом часу. Зазначені вимоги щодо витрат на правову допомогу безпідставні та не підтверджені документально.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з огляду на складність справи, обсяг та якість виконаних адвокатом робіт, витрачений час, заявлені витрати є обґрунтованими, є співмірними із заявленою сумою витрат на правовому допомогу.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява №71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява №72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява №66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява №58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Враховуючи те, що наданими до суду доказами витрати на правничу допомогу у справі підтверджено, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Доводи апеляційних скарг зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення. Відповідачем так і не було спростовано обґрунтованість розміру присуджених судом першої інстанції витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а лише здійснено посилання на неспівмірність таких витрат, проте без належних доказів в контексті того, в чому саме полягає помилковість висновків суду першої інстанції під час вирішення заяви. Натомість позивачем також не обґрунтована наявність підстав для присудження до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду є законною і обґрунтованою, ухваленою з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 та Лисянської селищної ради - залишити без задоволення, а додаткове рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 11.09.2022.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна