Справа № 462/4307/23
Суддя: Мруць І. С.
Дата ухвалення: 2023-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/4307/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2023 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мруць І.С.,

за участю секретаря судового засідання Шостак К.Р.,

справа №462/4307/23

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури ЛМР,

третя особа ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про скасування постанови,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, третя особа інспектор з паркування Шпакова Тамара Миколаївна, в якій просить відділу інспекторів з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Шпакової Т.М. протиправними, скасувати постанову серія РАП № від 11.05.2023 року про накладення адміністративного стягнення в розмірі 680 грн., зобов`язати Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради видалити інформацію про правопорушення в реєстрах обліку правопорушень, зафіксоване 11.04.2023 року з чеку під двірниками о 14 год. 53 хв. за автомобілем марки Honda CR-V, державний номер НОМЕР_1 .

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 11.04.2023 року інспектором з паркування в режимі фото/відео зйомки зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу автомобілем марки Honda CR-V, державний номер НОМЕР_1 , о 14 годині 53 хвилини за адресою вул.Самійленка В., 13 у місті Львові. На лобовому склі автомобіля залишено повідомлення про винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Зазначив, що він не є власником автомобіля, в зазначену годину він знаходився на робочому місці по вулиці Щирецька, 16 м.Львів, а вищезгаданим автомобілем користується дружина, яка є його власником, є людиною з інвалідністю та возить дитину з інвалідністю в цей район на реабілітацію. Також вважає, що інспектором неправомірно застосовано підпункт (ж) пункту 15.9, розділу 15 ПДР, оскільки припаркований автомобіль не заважав іншим автомобілям його обминути і навіть на даній ділянці розминутися.

09.08.2023 року ухвалою судді матеріали позовної заяви ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

07.09.2023 року на адресу суду представником відповідача Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури ЛМР Ямборко А.А. надіслано відзив, у якому вона просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначає, що згідно з даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, коротенко М.А. зареєстрований до 26.10.2099 року як належний користувач транспортного засобу (державний номерний знак НОМЕР_1 ). 11.04.2023 інспектором з паркування зафіксовано транспортний засіб Honda CR-V з державним номерним знаком НОМЕР_1 по вулиці Самійленка в районі будинку 13 у м.Львові з порушенням правил зупинки/ стоянки та виписано повідомлення ЛВ00362399. Транспортний засіб здійснював зупинку по вулиці, де, як вказує представник відповідача, буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився. Вулиця Самійленка є дорогою з двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямі. За таких обставин, вважає, що наявні подія і склад правопорушення.

У судове засідання позивач не з`явився. Був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

У судове засідання представник відповідача не з`явилася, хоча відповідач належним чином був повідомлений про місце, час та дату цього засідання, у відзиві просила проводити розгляд справи без участі Департаменту, а відтак їх неприбуття у відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

При цьому суд враховує, ч. 1 ст.286 КАС України, відповідно до якої адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, що не з`явились, на підставі наявних в справі доказів.

На підставі ч. 9 ст.205 цього Кодексу справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами згідно з ч.4 ст.229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, вважає, що позов слід задоволити.

Встановлено, що 11.05.2023 року інспектором з паркування сектору контролю за дотриманням правил паркування винесено постанову серії РАП № до повідомлення серії ЛВ №00362399 від 11.04.2023, відповідно до якої справа про адміністративне правопорушення розглянута стосовно ОСОБА_1 . Постановою встановлено, що 11.04.2023 року 14 год 53 хв водієм транспортного засобу Honda CR-V д.н.з. НОМЕР_1 здійснено зупинку за адресою Львів вул.Самійленка В.,13, чим порушено вимоги підпункту ж) пункту 15.9 розділу 15 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП. Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 грн. (а.с.23).

З оскарженою постановою позивач не погодився, відтак звернувся в суд з позовом за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до п.п.ж) п.15.9 розділу 15 ПДР зупинка забороняється у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Частинами 4,6 ст.258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП, відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з змісту пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. До таких висновків також дійшов Верховний суд у постанові від 30 травня 2018 року у справі №175/1982/16-а.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , відповідно до оскаржуваної постанови, накладено за порушення п.п.ж) п.15.9 розділу 15 ПДР України, а відтак вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122. Однак, відповідачем не подано суду доказів на підтвердження таких обставин.

Позивач стверджує, що він не керував транспортним засобом у час, зазначений у постанові, власником автомобіля, відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та змісту оскаржуваної постанови, є інша особа.

Представник відповідача у своєму відзиві посилається на відомості Єдиного державного реєстру транспортних засобів, згідно яких ОСОБА_1 зареєстрований як користувач даного транспортного засобу, водночас, не додає доказів на підтвердження цих обставин до матеріалів справи. Виходячи із змісту оскаржуваної постанови, власником транспортного засобу є ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ПДР України, зазначених в оскаржуваній постанові, заборонена зупинка у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився.

Позивач стверджує, що припаркований автомобіль не заважав іншим транспортним засобам його обминути і розминутися на даній ділянці, габарити Honda CR-V по ширині становлять 1,864 м., вільної проїжджої частини залишено біля чотирьох метрів, припаркованого навпроти іншого транспортного засобу, що б звужувало проїзд, не було, тому, вважає, що підстав для застосування інспектором п.п.ж) п.15.9 розділу 15 ПДР України не було.

Водночас, представник відповідача у своєму відзиві не спростовує таких тверджень позивача, не обгрунтовує правомірності свого рішення у цій частині.

У силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Такий висновок зроблено також у постанові КАС ВС від 08.07.2020 №463/1352/16-а (К/9901/21241/18).

Суд погоджується із доводами позивача про те, що відповідачем не з`ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП. Всупереч ст. 77 КАС України ним не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та спростовують пояснення позивача, і доводять достовірність порушення позивачем Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За наведених обставин, будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема, постанова, не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП.

Тому, з огляду на вищевказане, з врахуванням з`ясованих фактичних обставин у справі та досліджених доказів, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов в цій частині підлягає до задоволення.

Одночасно суд зазначає наступне.

Розгляд даної категорії справи, віднесений до відання органів, зазначених у статтях 222-244-20 КУпАП, вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 26.12.2019 № 724/716/16-а.

Із врахуванням наведеного, суд відмовляє у задоволенні позову в частині визнання дій інспектора протиправними.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури ЛМР видалити інформацію про правопорушення в реєстрах обліку правопорушень, зафіксоване 11.04.2023 року з чеку під двірниками о 14 год. 53 хв. за автомобілем марки Honda CR-V, державний номер НОМЕР_1 , то позивачем не подано суду жодних доказів, які б підтверджували ці обставини, а відтак у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.9,77,241,244,246,268,271,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про скасування постанови задоволити частково.

Постанову інспектора з паркування сектору контролю за дотриманням правил паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради серії РАП № від 11 травня 2023 року до повідомлення серії ЛВ №00362399 від 11 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В решті вимог відмовити.

Судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп., сплачений ОСОБА_1 , стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради.

Рішення може бути оскаржене, згідно з ч.4 ст.286 КАС України, протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили, згідно з ст.272 КАС України, після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

відповідач - Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради (місцезнаходження - місто Львів, площа Ринок, будинок № 1, );

третя особа інспектор з паркування Шпакова Тамара Миколаївна (місцезнаходження місто Львів, вулиця Донецька, будинок 7)

Судове рішення складено 08 вересня 2023 року.

Суддя: І.С. Мруць