Справа № 380/13162/23
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2023-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2023 рокусправа № 380/13162/23

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації (місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Винниченка, 18, ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації щодо відмови у наданні соціальної допомоги гарантованої Конституцією;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації Виконати вимоги Конституції України щодо соціального захисту населення. Виплатити соціальну допомогу, яка належить позивачу по закону у відповідності фактичних доходів за період встановлений судовими рішеннями, які набрали законної сили №380/12362/21, № 380/3781/22, № 380/8552/22, 380/17674/23 від 24.03.2023 з урахуванням відмови у наданні допомоги від 05.05.2023, яку розглядає суд із застосуванням індексу інфляції.

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що позивач здійснює догляд за особою, якій більше 80 років та отримує відповідну соціальну допомогу у сумі 41,00 грн. У зв`язку з відсутністю інших доходів позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації щодо надання йому допомоги відповідно до Закону України Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям. Про відмову у наданні такої допомоги позивача було повідомлено шляхом надсилання повідомлення. Позивач стверджує, що жодних рішень чи розрахунків, з яких виходив державний орган під час відмови у призначенні соціальної допомоги, ним отримано не було. Зазначає, що посадові особи органу соціального захисту ігнорують численні судові рішення, що і стало підставою для звернення до суду з вимогою зобов`язати відповідача виплатити належну йому соціальну допомогу.

Ухвалою судді від 14.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач 05.07.2023 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що позивач здійснює догляд за особою, якій більше 80 років, у зв`язку з чим отримує відповідну соціальну допомогу у сумі 41,00 грн. У зв`язку з відсутністю інших доходів неодноразово звертався до Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації щодо надання йому допомоги відповідно до Закону України Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям. Позивачу відмовлено у наданні такої допомоги у зв`язку з тим, що середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму сім`ї. Про відмову у наданні такої допомоги позивача було повідомлено шляхом надсилання повідомлення. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Позивач 26.07.2023 подав до суду пояснення (вх. №57096).

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 05.05.2023 звернувся до Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації із заявою про призначення йому державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, до якої долучив декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги.

Згідно із повідомленням №01-262в у справі №57193 уповноваженому представнику сім`ї ОСОБА_1 не призначено державну соціальну допомогу у зв`язку з тим, що середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму сім`ї.

Вважаючи таку відмову неправомірною, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із положеннями статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Реалізація конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям врегульована Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» від 01.06.2000 № 1768-III (далі - Закон № 1768-III).

Відповідно до ст. 1 Закону №1768-III державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України (ст. 3 Закону №1768-III). При цьому, малозабезпечена сім`я - сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний дохід нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї (ст. 1 Закону №1768-III).

Згідно із частинами першою-третьою статті 4 Закону № 1768-III заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону №1768-III розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом.

Середньомісячний сукупний дохід сім`ї - обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів сім`ї, одержаний ними протягом шести місяців, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (абзац 7 ст. 1 Закону №1768-III).

Прожитковий мінімум для сім`ї - визначена для кожної сім`ї залежно від її складу сума прожиткових мінімумів, розрахованих та затверджених відповідно до Закону України Про прожитковий мінімум для осіб, які відносяться до основних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону №1768-III державна соціальна допомога призначається на шість місяців.

Відповідно до ст. 4 Закону №1768-III призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем проживання уповноваженого представника сім`ї.

Порядок призначення, умови виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги, перелік документів, необхідних для призначення допомоги згідно із цим Законом, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови призначення і виплати малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги визначено Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого Постановою КМ України від 24.02.2003 № 250 (далі - Порядок № 250).

Відповідно до п. 5 Порядку №250, для призначення державної соціальної допомоги уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або іншим документом, що підтверджує право на постійне проживання в Україні (для іноземця та особи без громадянства), подає такі документи:

- заяву, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики;

- декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація);

- довідку про доходи у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня в ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо та згідно із законодавством не може бути отримана за відповідним запитом органу соціального захисту населення. У разі неможливості підтвердження таких доходів довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру;

- довідку встановленої форми про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (за наявності).

Інформація про склад малозабезпеченої сім`ї заявника зазначається в декларації. Якщо заявник вже отримує будь-який із видів державної допомоги, які призначаються органами соціального захисту населення, відомості про розмір допомоги враховуються цим органом без необхідності її декларування.

Відповідно до п. 7 Порядку №250, розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та середньомісячним сукупним доходом малозабезпеченої сім`ї.

Розмір прожиткового мінімуму для сім`ї залежить від її складу і визначається як сума прожиткових мінімумів, розрахованих і затверджених відповідно до Закону України Про прожитковий мінімум для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до п. 9 Порядку №250, середньомісячний сукупний дохід малозабезпеченої сім`ї - обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів малозабезпеченої сім`ї, одержаний ними протягом шести місяців. Шість місяців становлять два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги.

Середньомісячний сукупний дохід малозабезпеченої сім`ї для призначення державної соціальної допомоги визначається відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 632.

Згідно з п. 10 Порядку №250 державна соціальна допомога не призначається, якщо:

1) у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених у пункті 11 цього Порядку).

2) особи, які входять до складу малозабезпеченої сім`ї, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням державної соціальної допомоги здійснили купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатили (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних згідно із соціальною нормою житла та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати перевищує 50 тис. гривень;

3) у власності малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок), крім житла, яке розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, у населених пунктах на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень, та у населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, або житла, непридатного для проживання, що підтверджено актом обстеження технічного стану житлового приміщення (будинку, квартири), за формою згідно з додатком до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505;

4) у власності малозабезпеченої сім`ї є більше ніж один автомобіль, транспортний засіб, що підлягає державній реєстрації, з дати випуску якого минуло менше ніж 15 років (крім мопеда і причепа).

Згідно з п. 20 Порядку №250 державна соціальна допомога призначається з місяця звернення за нею, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. Якщо до заяви не додано всіх необхідних документів, орган соціального захисту населення повідомляє уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї про те, які документи у місячний строк потрібно подати додатково.

Орган соціального захисту населення інформує уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про прийняття документів із зазначенням дати їх прийняття, а також документів, які необхідно у місячний строк подати додатково (шляхом надання/надсилання йому повідомлення у паперовому або електронному вигляді (за наявності електронної пошти).

Відповідно до п. 21 Порядку №250 рішення про призначення державної соціальної допомоги або про відмову в її призначенні приймається органом соціального захисту населення протягом 10 календарних днів з дня подання заяви і надсилається наступного дня після його прийняття уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї.

У разі прийняття рішення про відмову в призначенні державної соціальної допомоги орган соціального захисту населення інформує про це уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї із зазначенням підстав для відмови та порядку оскарження рішення (з врученням відповідного повідомлення під особистий підпис).

Рішення органу соціального захисту населення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її призначенні може бути оскаржено заявником в органі виконавчої влади вищого рівня або в суді.

Суд відмічає, що до Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації 05.05.2023 позивачем була подана заява про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсаційних виплат.

Крім цього, до матеріалів справи позивачем долучено повідомлення про відмову в наданні державної соціальної допомоги уповноваженому представнику сім`ї ОСОБА_1 №01-262в від 10.05.2023. При цьому, позивач стверджує, що рішення управління соціального захисту про відому у призначенні державної соціальної допомоги він не отримував.

Відповідач у відзиві також підтвердив факт звернення позивача з заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Проте варто зауважити, що належних та достатніх доказів щодо розміру сукупного доходу сім`ї ні позивач ані відповідач до суду не надав. Крім того, відомості щодо підстав визначення конкретного сукупного доходу сім`ї за 6 місяців, що передують місяцю звернення за допомогою, матеріали справи не містять.

Суд враховує, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

В той час, на підтвердження правомірності відмови позивачу у призначенні соціальної допомоги, відповідач обмежився наданням відзиву, у якому лише зазначив, що при розрахунку ОСОБА_1 допомоги як малозабезпеченій сім`ї, управління діяло на підставі норм ЗУ «Про державну соціальну допомогу сім`ям з дітьми» та «Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства)».

Суд відмічає, що механізм обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) (далі - середньомісячний сукупний дохід) для призначення усіх видів державної соціальної допомоги та житлових субсидій, які відповідно до законодавства надаються залежно від сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) визначається Порядком обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 632 (далі Порядок №632).

Відповідно до абз. 2 п.13 Порядку №632 під час обчислення державної соціальної допомоги для розрахунку середньомісячного сукупного доходу за кожний місяць, в якому відсутні доходи, включаються: 0,5 розміру мінімальної заробітної плати станом на кінець періоду, за який враховуються доходи, - для працездатних працюючих/непрацюючих осіб, які не мали доходів, доходи яких були меншими за 0,5 розміру мінімальної заробітної плати протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, визначених абзацами четвертим шостим цього пункту), та/або якими чи за яких не сплачено єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців періоду, за який враховуються доходи (крім військовослужбовців, а також осіб, щодо яких наявна заборгованість роботодавця із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, або осіб, які відповідно до законодавства звільнені від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування); осіб, які зареєстровані у філії регіонального/міжрегіонального центру зайнятості (або міському, районному, міськрайонному центрі зайнятості - до припинення їх діяльності) (далі - центр зайнятості) та не отримували допомогу по безробіттю; осіб, які доглядали за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку.

З урахуванням наведеного правового регулювання суд дійшов висновку, що передумовою для призначення державної допомоги малозабезпеченій сім`ї, є визначення її середньомісячного сукупного доходу, який, згідно з Порядком №632 визначається шляхом ділення загальної суми сукупного доходу осіб за визначений законодавством період (два квартали або шість місяців) на 6, а в разі застосування суми річного сукупного доходу - на 12, якщо інше не передбачено законодавством.

При цьому, до середньомісячного сукупного доходу враховуються такі доходи: заробітна плата в розмірі, що залишається після сплати податку на доходи фізичних осіб; грошове забезпечення військовослужбовців; пенсія, щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці; стипендія, у тому числі із сумою її індексації, нарахованої відповідно до закону (крім соціальної стипендії, яка надається дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, та особам з їх числа); соціальні виплати, які призначаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад міст обласного значення, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), у тому числі пільги на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива та скрапленого газу; допомога по безробіттю, інші страхові виплати, які призначаються фондами соціального страхування; грошові перекази, отримані із-за кордону; дивіденди від цінних паперів; інші доходи, відомості про які отримано від ДПС і Пенсійного фонду України, а також задекларовані особою доходи, інформація про які відсутня в ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування та згідно із законодавством не може бути отримана за відповідним запитом органу соціального захисту населення.

Суд зазначає, що відповідачем не надано пояснень з посиланням на відповідні докази, що середньомісячний сукупний дохід усіх членів сім`ї позивача перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму сім`ї.

При цьому відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період 1 з по 4 квартал 2022 року ОСОБА_1 отримував соціальні виплати в Управлінні соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації у сумах в межах 38,54 грн. 49,47 грн. щомісячно. Відомості про отримання доходів з інших джерел відсутні.

Таким чином, відмова у призначенні позивачу державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з підстав того, що середньомісячний сукупний дохід перевищує рівень прожиткового мінімуму для сім`ї перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму сім`ї, є необґрунтованою, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, оскільки відповідачем жодних доказів отримання усіма членами сім`ї позивача доходів в розмірі, вказаному у розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім`ї до суду не надано.

Крім того суд відмічає, що положеннями п. 21 Порядку №250 передбачено, що рішення про призначення державної соціальної допомоги або про відмову в її призначенні приймається органом соціального захисту населення протягом 10 календарних днів з дня подання заяви і надсилається наступного дня після його прийняття уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї.

У разі прийняття рішення про відмову в призначенні державної соціальної допомоги орган соціального захисту населення інформує про це уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї із зазначенням підстав для відмови та порядку оскарження рішення (з врученням відповідного повідомлення під особистий підпис)

Рішення органу соціального захисту населення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її призначенні може бути оскаржено заявником в органі виконавчої влади вищого рівня або в суді.

Суд зазначає, що норма ст. 10 Закону №1768-III та п. 21 Порядку №250 передбачає оскарження власне рішення органу соціального захисту населення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її призначенні, а не повідомлення про призначення соціальної допомоги (або відмову в її призначенні).

Водночас в матеріалах справи відсутнє рішення органу соціального захисту населення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її призначенні.

Як стверджує позивач, від управління соціального захисту населення він отримав лише один документ, а саме повідомлення про відмову у наданні державної соціальної допомоги.

Відповідач доказів на спростування вказаного твердження позивача не надав.

Зважаючи на імперативно встановлений обов`язок органу соціального захисту населення протягом 10 календарних днів з дня подання заяви прийняти рішення про призначення державної соціальної допомоги або про відмову в її призначенні та надіслати таке наступного дня після його прийняття уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї, а також враховуючи статус Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації у відповідних правовідносинах як суб`єкта владних повноважень, суд вважає, що саме відповідач у випадку виникнення спору повинен довести факт надіслання уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї прийнятого рішення.

Втім виконання свого обов`язку, передбаченого п. 21 Порядку №250 відповідач не довів.

Отже, перевіривши відповідність дій відповідача на відповідність критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, суд вважає, що відмовляючи позивачу у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законом №1768-III та Порядком № 250, відтак, кваліфікує такі дії відповідача як протиправні.

Окремо суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не вперше звертається до Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації Львівської області із заявою про призначення державної допомоги малозабезпеченій сім`ї. Питання правомірності відмови позивачу у призначенні такої допомоги було предметом дослідження у адміністративних справах №380/12362/21, №380/8552/22 та №380/3781/22. При цьому, причиною відмови в оскаржуваних рішеннях було «середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму сім`ї»

В зазначених судових рішеннях, які набрали законної сили Львівський окружний адміністративний суд дійшов висновку про необґрунтованість спірних відмов, оскільки відповідачем жодних доказів отримання позивачем доходів в розмірі, вказаному у розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім`ї до суду не надано. Крім того, суди наголошували та тому, що рішення не містять обов`язкових відомостей щодо процедури оскарження та відповідачем не дотримано встановленого порядку надсилання позивачу прийнятих рішень. За результатами розгляду судових справ відповідача було зобов`язано повторно розглянути заяви позивача з урахуванням висновків суду, викладених у рішеннях.

Втім, приймаючи повідомлення №01-262в від 10.05.2023 у наданні ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, що є предметом дослідження у межах розгляду даної справи, відповідачем не враховано висновків суду, висловлених у рішеннях від 02.12.2021 у справі №380/12362/21, від 04.05.2022 у справі №380/3781/22, від 04.10.2022 у справі №380/8552/22 та від 24.03.2023 у справі 380/17674/22.

З урахуванням наведеного та з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови у наданні соціальної допомоги гарантованої Конституцією шляхом визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні державної соціальної допомоги позивачу.

Щодо позовної вимоги зобов`язати відповідача виплатити соціальну допомогу, яка належить позивачу по закону у відповідності фактичних доходів, суд зазначає наступне.

Як вказано вище обрахунок сукупного доходу сім`ї здійснюється із урахуванням доходів усіх членів сім`ї. Проте матеріали справи не містять відомостей щодо про прийняття рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги, що позбавляє суд можливості надати оцінку наявності у позивача права на отримання державної допомоги малозабезпеченій сім`ї.

Крім того суд звертає увагу, що згідно положень Закону №1768-III державна соціальна допомога призначається на підставі відповідного рішення органу соціального захисту населення.

Крім цього суд зазначає, що повідомлення про відмову в наданні державної соціальної допомоги №01-262в не містить належного обґрунтування підстав відмови у призначенні такої допомоги, відтак бездіяльність відповідача щодо належного розгляду заяви позивача визнано судом протиправною.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки призначення державної соціальної допомоги здійснюються органами соціального захисту населення, суд не може перебирати на себе компетенцію суб`єкта владних повноважень та досліджувати документи, яким не надавалась оцінка, а також встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права позивача на призначення державної соціальної допомоги. Вказане не дозволяє покласти на відповідача зобов`язання щодо виплати позивачу державної соціальної допомоги,

У цьому випадку належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення державної соціальної допомоги, зареєстрованої 05.05.2023 за №2300356, з врахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні (дослідити наявну інформацію про отриманні доходи усіх осіб, які входять до складу сім`ї (домогосподарства), для обрахунку допомоги).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору ухвалою судді від 14.06.2023, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не встановлено, питання про розподіл судових витрат у справі не вирішується.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення усіх видів соціальної допомоги та компенсацій від 05.05.2023 за №2300356.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) про призначення усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, зареєстровану 05.05.2023 за №2300356 та прийняти відповідне рішення із врахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан