Справа № 320/11250/21
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2023 року справа № 320/11250/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач та/або ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач та/або ГУ ПФУ у Київській області) та просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, що полягає у ненаданні адвокату Овчаренку Ігорю Сергійовичу запитуваних у адвокатському запиті від 13.07.2021 в інтересах ОСОБА_1 завірених копій документів, що стали підставою для нарахування та перерахунку пенсії позивачу: грошового атестату, розрахунку вислуги років на пенсію, довідок про розрахунок пенсії, довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та довідок (протоколів) про перерахунок пенсії та у ненаданні інформації щодо оновленої довідки про розмір грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області надати адвокату Овчаренку Ігорю Сергійовичу запитувані у адвокатському запиті від 13.07.2021 в інтересах ОСОБА_1 завірені копій документів, що стали підставою для нарахування та перерахунку пенсії позивачу: грошового атестату, розрахунку вислуги років на пенсію, довідок про розрахунок пенсії, довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та довідок (протоколів) про перерахунок пенсії та надати інформацію щодо оновленої довідки про розмір грошового забезпечення;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 в порядку розподілу судових витрат у справі 908,00 грн. судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6400,00 грн.;

- встановити строк для Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області для подання звіту про виконання рішення суду.

В обґрунтування вказаного позову позивач зазначає, що позивач звернувся до АО «Юридичні технології» за правовою допомогою у питаннях захисту його прав та законних інтересів, у зв`язку з чим укладено договір № 60 від 09.07.2021 про надання правової допомоги. В подальшому позивач, через свого представника, звернувся до відповідача із адвокатським запитом, в якому просив надати документи, проте відповідач відмовив у наданні документів, посилаючись на ненадання згоди позивача на обробку персональних даних.

Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує чинне законодавство.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, протягом якого позивачу необхідно було надати суду уточнену позовну заяву (два примірники), з урахуванням вказаних судом зауважень, а саме, зазначити реєстраційний номер облікової картки платника податків представника позивача, який підписав позовну заяву.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 відкрито провадження у справі №320/11250/21 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Витребувано докази у справі від сторін.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 закрито провадження в адміністративній справі №320/11250/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, оскільки суд дійшов висновку, що вимоги стосовно ненадання відповіді на адвокатські запити не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки спірні правовідносини щодо зобов`язання надати відповідь на адвокатський запит не є публічно-правовими у розумінні КАС України. При цьому суд посилався на висновок Верховного Суду у постанові від 06.02.2020 року по справі №640/16338/19.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до Київського окружного адміністративного суду.

У постанові від 08.11.2022 Шостим апеляційним адміністративним судом зазначено про те, що посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 06.02.2020 у справі №6 40/16338/19, є неправильним. Питання юрисдикційності спорів щодо ненадання відповіді на адвокатський запит було предметом судового розгляду Великої Палати Верховного Суду в справах №686/23317/13, №826/7244/18, №640/16277/19. Так, у постанові від 08 квітня 2020 року у справі №826/7244/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що розгляд скарг на дії чи бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо неналежного розгляду адвокатського запиту про надання інформації, яка не є наслідком проведення досудового розслідування у конкретному кримінальному провадженні, віднесено до юрисдикції адміністративних судів. В ухвалі від 30.09.2020 у справі №640/16277/19 Велика Палата Верховного Суду вказала, що у справі № 686/23317/13-а адвокатський запит був спрямований на те, щоб орган місцевого самоврядування надав відповіді щодо стану виконання судових рішень, якими позивачу передано у приватну власність земельну ділянку. Тобто, запитувана інформація стосувалась сфери приватно-правових відносин.

06.12.2022 матеріали адміністративної справи №320/11250/21 повернулись на адресу Київського окружного адміністративного суду та були передані судді Кушновій А.О. для продовження розгляду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.12.2022 прийнято адміністративну справу №320/11250/21 до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Кушнової А.О. та продовжено розгляд даної адміністративної справи за правилами за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що в матеріалах адміністративної справи №320/11250/21 наявний відзив на позовну заяву, який поданий ГУ ПФУ у Київській області та зареєстрований в Київському окружному адміністративному суді 17.11.2021 (т. 1, а.с. 80-93).

Так, представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечує та вказує, що представником позивача разом із адвокатським запитом адвоката Овчаренка Ігоря Сергійовича, який був надісланий ГУ ПФУ у Київській області в інтересах ОСОБА_1 , не було надано згоди позивача на обробку персональних даних, з урахування чого відповідь та запитувані документи були надані безпосередньо ОСОБА_1 , а про вказані обставини повідомлено адвоката Овчаренка І.С.

Станом на час вирішення спору по суті додаткових пояснень та заперечень від сторін до суду не надходило.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

З матеріалів, долучених позивачем до позовної заяви, вбачається, що з метою захисту своїх прав між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Юридичні технології» укладено договір № 60 від 09.07.2021 про надання правової допомоги.

Відповідно до пункту 1.5 вказаного договору сторони домовились, що адвокатами, які безпосередньо здійснюють дії з надання правової допомоги в рамках цього договору є, зокрема, адвокат Овчаренко Ігор Сергійович (а.с.6-7).

13.07.2021 адвокатом Овчаренком Ігорем Сергійовичем, який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано адвокатський запит до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому ОСОБА_2 просить надати у повному обсязі завірені копії документів, що стали підставою для нарахування та перерахунку пенсії ОСОБА_1 , зокрема: грошового атестату, розрахунку вислуги років на пенсію, довідок про розрахунок пенсії, довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та довідок (протоколів, розрахунків) про перерахунок пенсії (а.с.11).

Разом з запитом були надані копія пенсійного посвідчення ОСОБА_1 , копія свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю та ордер.

На вказаний запит від 13.07.2021 листом від 20.07.2021 №1000-09-8/72725 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області із посиланням на частину 2 статті 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та абзацу 4 статті 2 Закону України «Про захист персональних даних» повідомило адвоката Овчаренка І.С. про те, що відповідь буде надана на адресу ОСОБА_1 , оскільки згоди ОСОБА_1 на обробку персональних даних не надано.

Також листом від 20.07.2021 №1000-0203-8/72996 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області у відповідь на адвокатський запит на адресу ОСОБА_1 направило запитувані документи на 6 аркушах, зокрема копії: грошового атестату серії ББ №005339, розрахунку вислуги років на пенсію, довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 22.03.2018. При цьому вказаним листом позивача повідомлено про те, що оновлена довідка про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, видана на ім`я ОСОБА_1 до Головного управління не надходила.

Не погоджуючись з такою позицією відповідача, позивач через свого представника звернувся з даним позовом до суду.

Таким чином, предметом позову є бездіяльність пенсійного органу щодо ненадання адвокату Овчаренко І.А. документів згідно адвокатського запиту від 13.07.2021.

Вирішуючи спір по суті, суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних регулює Закон України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 № 2297-VI (далі Закон № 2297-VI), який поширюється на діяльність з обробки персональних даних, яка здійснюється повністю або частково із застосуванням автоматизованих засобів, а також на обробку персональних даних, що містяться у картотеці чи призначені до внесення до картотеки, із застосуванням неавтоматизованих засобів.

Згідно із статтею 2 Закону № 2297-VI база персональних даних - іменована сукупність упорядкованих персональних даних в електронній формі та/або у формі картотек персональних даних; обробка персональних даних - будь-яка дія або сукупність дій, таких як збирання, реєстрація, накопичення, зберігання, адаптування, зміна, поновлення, використання і поширення (розповсюдження, реалізація, передача), знеособлення, знищення персональних даних, у тому числі з використанням інформаційних (автоматизованих) систем; персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована; згода суб`єкта персональних даних - добровільне волевиявлення фізичної особи (за умови її поінформованості) щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, висловлене у письмовій формі або у формі, що дає змогу зробити висновок про надання згоди. У сфері електронної комерції згода суб`єкта персональних даних може бути надана під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції шляхом проставлення відмітки про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, за умови, що така система не створює можливостей для обробки персональних даних до моменту проставлення відмітки.

Відповідно до частин 1, 2 статті 5 Закону № 2297-VI об`єктами захисту є персональні дані.

Персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою. Не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень.

У той же час, відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулює Закон України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-XII (далі Закон № 2657-XII).

Згідно із положеннями частини 1 статті 7 Закону № 2657-XII право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону № 2657-XII за змістом інформація поділяється на такі види, зокрема інформація про фізичну особу.

Інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована (ч. 1 ст. 11 Закону № 2657-XII).

При цьому, в розрізі положень частини 2 статті 11 Закону № 2657-XII не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову та бюджетну політику, під час здійснення повноважень щодо верифікації та моніторингу державних виплат не потребує згоди фізичних осіб на отримання та обробку персональних даних.

В силу ж вимог частини 1 статті 21 Закону № 2657-XII інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

Конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 21 Закону № 2657-XII).

У відповідності до статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Разом з цим, у Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2- рп/2012, зокрема, зазначено, що інформацією про особисте та сімейне життя особи (персональними даними) є будь-які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а саме: національність, освіта, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, матеріальний стан, адреса, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сім`ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи, за винятком даних стосовно виконання повноважень особою, яка займає посаду, пов`язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування. Така інформація про фізичну особу та членів її сім`ї є конфіденційною і може бути поширена тільки за їх згодою, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Між тим, частиною 1 статті 14 Закону № 2297-VI унормовано, що поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних.

Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (ч. 2 ст. 14 Закону № 2297-VI).

Використання персональних даних передбачає будь-які дії володільця щодо обробки цих даних, дії щодо їх захисту, а також дії щодо надання часткового або повного права обробки персональних даних іншим суб`єктам відносин, пов`язаних із персональними даними, що здійснюються за згодою суб`єкта персональних даних чи відповідно до закону (ч. 1 ст. 10 Закону № 2297-VI).

За правилами частини 1 статті 16 Закону № 2297-VI порядок доступу до персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб`єкта персональних даних на обробку цих даних, наданої володільцю персональних даних, або відповідно до вимог закону. Порядок доступу третіх осіб до персональних даних, які перебувають у володінні розпорядника публічної інформації, визначається Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім даних, що отримує від інших органів центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову та бюджетну політику, під час здійснення верифікації та моніторингу державних виплат.

Доступ до персональних даних третій особі не надається, якщо зазначена особа відмовляється взяти на себе зобов`язання щодо забезпечення виконання вимог цього Закону або неспроможна їх забезпечити (ч. 2 ст. 16 Закону № 2297-VI).

Відповідно до частини 3, 4 статті 16 Закону № 2297-VI суб`єкт відносин, пов`язаних з персональними даними, подає запит щодо доступу (далі - запит) до персональних даних володільцю персональних даних.

У запиті зазначаються: 1) прізвище, ім`я та по батькові, місце проживання (місце перебування) і реквізити документа, що посвідчує фізичну особу, яка подає запит (для фізичної особи - заявника); 2) найменування, місцезнаходження юридичної особи, яка подає запит, посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка засвідчує запит; підтвердження того, що зміст запиту відповідає повноваженням юридичної особи (для юридичної особи - заявника); 3) прізвище, ім`я та по батькові, а також інші відомості, що дають змогу ідентифікувати фізичну особу, стосовно якої робиться запит; 4) відомості про базу персональних даних, стосовно якої подається запит, чи відомості про володільця чи розпорядника персональних даних; 5) перелік персональних даних, що запитуються; 6) мета та/або правові підстави для запиту.

Згідно із частиною 1 статті 24 Закону № 2297-VI володільці, розпорядники персональних даних та треті особи зобов`язані забезпечити захист цих даних від випадкових втрати або знищення, від незаконної обробки, у тому числі незаконного знищення чи доступу до персональних даних.

Водночас, правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі Закон №5076-VI).

Згідно із пунктами 1, 2, 4, 7 частини 1 статті 1 Закону №5076-VI адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту; договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; клієнт - фізична або юридична особа, держава, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, в інтересах яких здійснюється адвокатська діяльність.

Частиною 1 статті 24 Закону №5076-VI регламентовано, що адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз`яснень положень законодавства.

Надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що у випадку якщо адвокатом запитується інформація з обмеженим доступом, а саме конфіденційна інформація про клієнта (персональні дані), адвокатський запит має відповідати вимогам, які передбачені Законом № 2297-VI та містити підтвердження його повноважень на отримання такої інформації, що обумовлено, зокрема статтями 6, 7, 8, 10, 14, 16, 24 Закону № 2297-VI.

Таким підтвердженням повноважень адвоката може бути договір про надання правової допомоги, в пунктах якого мають міститись чітко визначені повноваження адвоката щодо отримання персональних даних клієнта, додаток до договору або письмове волевиявлення клієнта у вигляді згоди.

Отже, необхідність підтвердження повноважень на отримання адвокатом інформації з обмеженим доступом обумовлена обов`язками володільця персональних даних забезпечити належний захист персональних даних від незаконного доступу до них, що прямо передбачено статтями 10 та 24 Закону № 2297-VI.

Як вже було вказано судом вище, з метою захисту своїх прав між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Юридичні технології» укладено договір № 60 від 09.07.2021 про надання правової допомоги, у відповідності до пункту 1.5 якого сторони домовились, що адвокатами, які безпосередньо здійснюють дії з надання правової допомоги в рамках цього договору є, зокрема, адвокат Овчаренко Ігор Сергійович.

Між тим, проаналізувавши зміст окресленого договору, суд наголошує, що останній не міститись в собі чітко визначені повноваження адвоката щодо отримання персональних даних клієнта позивача у справі.

Разом з цим, суд враховує, що згідно із частиною 1 статті 21 Закону №5076-VI адвокат забезпечує захист персональних даних про фізичну особу, якими він володіє, відповідно до законодавства з питань захисту персональних даних.

Аналіз вказаного дає суду підстави дійти до висновку, що на адвоката покладено обов`язок забезпечувати захист персональних даних про фізичну особу, якими він володіє, відповідно до законодавства з питань захисту персональних даних, проте, на переконання суду такий обов`язок не є тотожним поняттю отримання згоди фізичної особи на отримання персональних даних щодо нього у суб`єктів, які такою інформацією володіють.

Тобто, обов`язок адвоката забезпечувати захист персональних даних про фізичну особу, якими він володіє, відповідно до законодавства з питань захисту персональних даних стосується вже отриманих ним персональних даних щодо фізичної особи.

З урахуванням наведеного, на переконання суду, відповідач, надаючи відповідь на адвокатський запит від 13.07.2021 листом від 20.07.2021 №1000-09-8/72725 із посиланням на частину 2 статті 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та абзац 4 статті 2 Закону № 2297-VI діяв правомірно, оскільки згоди ОСОБА_1 на обробку персональних даних не надано, а відтак стверджувати про наявність протиправної бездіяльності ГУ ПФУ у Київській області не вбачається за можливе.

Як наслідок, відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача вчинити певні дії шляхом надання відповіді на адвокатський запит від 13.07.2021 разом із запитуваними документами.

Додатково в цій частині суд вважає за доцільне вказати, що листом від 20.07.2021 №1000-0203-8/72996 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області у відповідь на адвокатський запит на адресу ОСОБА_1 направило запитувані документи на 6 аркушах, зокрема копії: грошового атестату серії ББ №005339, розрахунку вислуги років на пенсію, довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 22.03.2018. При цьому вказаним листом позивача повідомлено про те, що оновлена довідка про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 видана на ім`я ОСОБА_1 до Головного управління не надходила.

Отже, фактично, запитувані адвокатом документи, в інтересах позивача ГУ ПФУ у Київській області, були надані безпосередньо ОСОБА_1 .

Згідно із частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Оскільки адміністративний позов не підлягає до задоволення, то відсутні правові підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат, у тому числі витрат, понесених позивачем на правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 11.09.2023.

Суддя Кушнова А.О.