Справа № 420/16210/23
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2023-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 10.08.2020 року включно; стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення 3270 гривень 52 копійки в місяць у загальній сумі 95900 гривень 08 копійок за період з 01.03.2018 року по 10.08.2020 року включно.

Ухвалою суду від 10.07.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідач допустив протиправну бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 10.08.2020 року включно. Так, позивач вказав, що ним в період з 01 березня 2018 року оскаржується сума індексації яка виплачується у разі настання обставин, передбаченими абзацами 3, 4, 5, 6 п.5 Порядку №1078, які проігноровано відповідачем при розрахунку індексації в березні 2018 року. Позивач, посилаючись на самостійно здійснений ним перерахунок, практику Верховного Суду, просить суд задовольнити позов та стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення 3270 гривень 52 копійки в місяць у загальній сумі 95900 гривень 08 копійок за період з 01.03.2018 року по 10.08.2020 року включно.

31.07.2023 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач зазначив, що не погоджується із позовними вимогами позивача та просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Так, відповідач вказав, що оскільки в березні 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб були підвищені розміри посадових окладів всіх категорій військовослужбовців, цей місяць (березень 2018 року) став базовим, і значення індексу споживчих цін у цьому місяці було прийнято за 1 або 100 відсотків. При цьому, так як обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення посадових окладів, таке обчислення здійснювалось з квітня 2018 року. Відповідач зазначив, що згідно із роз`ясненнями Мінсоцполітики від 04.07.2017 року № 58/0/66-17 та від 09.04.2021 року № 2144/0/290-21/51, порівняння суми підвищення заробітної плати із сумою індексації здійснюється в умовах місяця, у якому відбулося таке підвищення та якщо з 01.03.2018 року підвищено посадові оклади, то обчислення індексу для проведення індексації має здійснюватися з квітня 2018 року. Відповідач вказав, що порівняння підвищення грошового забезпечення із сумою індексації здійснюється в умовах березня 2018 року, тобто береться грошове забезпечення березня до підвищення посадових окладів та грошове забезпечення березня після підвищення посадових окладів. При цьому, враховуються всі складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру. Отже, як зазначив відповідач, індексація у березні 2018 року не нараховується, у зв`язку з тим, що підвищення грошового забезпечення перевищує суму індексації, яка склалась у місяці підвищення доходу та, за таких умов підстав для нарахування щомісячної фіксованої суми індексації за період з 01.03.2018 по 10.08.2020 немає.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 14.08.2000 року по 10.08.2020 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2021 по справі №420/12950/20 частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 ; скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року; прийнято по справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року; визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 року як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року; визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 10.08.2020 року включно; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 10.08.2020 року включно; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 , вказавши, що ним оскаржується сума індексації яка виплачується у разі настання обставин, передбаченими абзацами 3, 4, 5, 6 п.5 Порядку №1078, які не враховані відповідачем при розрахунку індексації в березні 2018 року, на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2021 по справі №420/12950/20, звернувся до суду із цим позовом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначено Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), який поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

У разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

У контексті наведеного, для правильного вирішення вимог позивача щодо індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 10.08.2020 включно необхідно установити чи відбувалося у період з лютого 2018 року зростання розміру постійних складових грошового забезпечення ОСОБА_1 .

Так, з матеріалів справи убачається, що розмір грошового забезпечення позивача за лютий 2018 року (нараховано в березні 2018 року) складає 10694,55 грн., а саме: посадовий оклад - 910,00 грн; оклад за військовим званням - 120,00 грн; надбавка за вислугу років - 360,50 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань - 695,25 грн; премія - 4368,00 грн; щомісячна додаткова грошова винагорода - 3995,10 грн; надбавка за таємність - 136,50 грн; надбавка за бойове чергування - 109,20 грн.

Грошове забезпечення позивача за березень 2018 року (нараховано в квітні 2018 року) складає 11887,18 грн., а саме: посадовий оклад - 4090,00 грн; оклад за військовим званням - 1270,00 грн; надбавка за вислугу років - 2412,00 грн; надбавка за особливості проходження служби - 932,64 грн; премія - 1862,04 грн; надбавка за таємність - 613,50 грн; надбавка за бойове чергування - 704,00 грн.

При цьому, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб у березні 2018 року відбулося підвищення постійних складових грошового забезпечення позивача, у тому числі, розміру посадового окладу.

Згідно із офіційними даними Державної служби статистики України величина індексу споживчих цін у березні 2018 року не перевищувала передбаченого пунктом 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, порогу у 103%, а тому в такому місяці індексація грошового забезпечення позивачу не нараховувалась та не виплачувалась.

З огляду на вищевикладене, судом установлено, що в березні 2018 року розмір підвищення грошового доходу позивача перевищував суму індексації, у зв`язку з чим передбачених абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, підстав для нарахування та виплати позивачу сум індексації у місяці підвищення грошового доходу немає.

Подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 02.11.2022 у справі 120/12718/21-а, від 22.12.2022 у справі №380/14479/21.

Крім того, суд уважає за доцільне відмітити, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на положеннях Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, у редакції, яка не діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Зокрема, Закон України Про індексацію грошових доходів населення та Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, у період існування спірних правовідносин не містили в собі такого поняття як фіксована сума індексації.

Зазначений термін використовувався у додатку 4 Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, однак лише у редакції, яка діяла до 15.12.2015.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 10.08.2020 року включно; стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення 3270 гривень 52 копійки в місяць у загальній сумі 95900 гривень 08 копійок за період з 01.03.2018 року по 10.08.2020 року включно, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.