Справа № 640/3692/21
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2023 року Київ № 640/3692/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом cудді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 до Громадської ради доброчесності при Вищій кваліфікаційній комісії суддів України та Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним і скасування висновку та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Бояринцева Марина Анатоліївна з позовом до Громадської ради доброчесності при Вищій кваліфікаційній комісії суддів України та Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати висновок Громадської ради доброчесності від 16.12.2020 про невідповідність судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики;

- зобов`язати Громадську раду доброчесності та Вищу кваліфікаційну комісію суддів України видалити з Інтернет ресурсів https://grd.gov.ua/ та https://vkksu.gov.ua/ висновок Громадської ради доброчесності від 16.12.2020 про невідповідність судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.02.2021 адміністративна справа № 640/3692/21 за позовом судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 до Громадської ради доброчесності при Вищій кваліфікаційній комісії суддів України та Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним і скасування висновку та зобов`язання вчинити певні дії передана до Шостого апеляційного адміністративного суду для визначення суду підсудності.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 у зв`язку з тим, що адміністративна справа за суб`єктним складом і змістом позовних вимог підсудна Окружному адміністративному суду міста Києва, а позивачем є суддя Окружного адміністративного суду міста Києва, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, визначено підсудність адміністративної справи № 640/3692/21 за позовом судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 до Громадської ради доброчесності при Вищій кваліфікаційній комісії суддів України та Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним і скасування висновку та зобов`язання вчинити певні дії за Київським окружним адміністративним судом.

До Київського окружного адміністративного суду дана адміністративна справа надійшла 25.03.2021 та за наслідками автоматизованого розподілу справи між суддями передана на розгляд судді Басаю О.В.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наявність у суддівському досьє оскаржуваного висновку про невідповідність судді критеріям доброчесності та професійної етики впливає на права, свободи та охоронювані законом інтереси позивача, як під час здійснення правосуддя, так і у повсякденному житті. Позивач вважає, що під час затвердження оскаржуваного висновку членами Громадської ради доброчесності було порушено принципи та цінності, задекларовані у статті 3 Регламенту, позаяк останнім не здійснено всіх залежних від нього дій щодо встановлення об`єктивної істини під час надання оцінки відповідності судді критеріям доброчесності та професійної етики. У висновку надано інформацію, що не стосується судді, висновки пункту 1 зроблені на припущеннях; факти придбання майна у власність суддею та її чоловіком подані без з`ясування всіх фактичних даних і з негативним аспектом, що можуть вплинути на думку як ВККСУ під час проходження суддею співбесіди, так і на думку незалежного спостерігача щодо судді Окружного адміністративного суду міста Києва, що впливає на загальне сприйняття судової влади у негативному аспекті. Враховуючи, що оскаржуваний висновок не відповідає дійсним фактам, позивач просить зобов`язати відповідачів видалити такий з сайтів розміщення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/3692/21 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

09.04.2021 до суду від Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - Комісія, ВККСУ) надійшли пояснення, в яких зазначено, що нового складу Комісії не сформовано, відтак не є можливим представництво та самопредставництво інтересів Комісії у суді. Також зазначено, що Громадська рада доброчесності не входить до складу Комісії.

Суд зазначає, що 01.06.2023 на засіданні Вищої ради правосуддя призначено 16 членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та відповідно відновлено роботу Вищої кваліфікаційної комісії суддів України. Разом з цим, станом на дату ухвалення цього рішення від Вищої кваліфікаційної комісії суддів України заяв по суті справи до суду не надходило.

14.08.2023 у будівлі Вищої кваліфікаційної комісії суддів України відбулися збори представників громадських об`єднань, на яких обрано 20 членів Громадської ради доброчесності. Станом на дату ухвалення цього рішення від Громадської ради доброчесності заяв по суті справи до суду також не надходило.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.09.2023 закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним і скасування висновку Громадської ради доброчесності від 16.12.2020 про невідповідність судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики.

Враховуючи те, що ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 встановлено, що адміністративна справа за суб`єктним складом і змістом позовних вимог підсудна Київському окружному адміністративному суду, а також те, що позовні вимоги в частині зобов`язання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України видалити з Інтернет ресурсу https://vkksu.gov.ua/ висновок Громадської ради доброчесності не є рішенням, дією чи бездіяльністю в розумінні частини четвертої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України чи актом згідно з пунктом 3 частини першої статті 266 Кодексу адміністративного судочинства України, та не стосуються функцій Комісії, як колегіального органу суддівського врядування, розглянувши позовну заяву, дослідивши докази, оцінивши їх у сукупності, суд виходить з такого.

Указом Президента України від 11 жовтня 2010 р. № 950/2010 ОСОБА_1 призначено строком на п`ять років суддею Окружного адміністративного суду міста Києва.

Указом Президента України від 28 вересня 2017 р. № 297/2017 відповідно до частини п`ятої статті 126, частини першої статті 128 та підпункту 2 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України ОСОБА_1 призначено на посаду судді Окружного адміністративного суду міста Києва.

16.12.2020 Громадською радою доброчесності складено висновок про невідповідність судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики.

Уважаючи, що спірний висновок ГРД містить недостовірні, не перевірені, надумані та такі, що не підтверджені будь-якими належними доказами відомості, прийнятий із порушенням процедури, ОСОБА_1 звернулася з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 85 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 р. № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII) кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складення іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди. Суддівське досьє зокрема має містити висновок Громадської ради доброчесності (у разі його наявності).

Досьє кандидата на посаду судді має містити: 1) документи, подані кандидатом на посаду судді відповідно до частини четвертої статті 81 цього Закону; 2) інформацію щодо відповідності кандидата на посаду судді критерію професійної етики; 3) матеріали проведення спеціальної перевірки та іншу інформацію щодо відповідності кандидата на посаду судді критерію доброчесності, зокрема, відповідність витрат і майна кандидата на посаду судді та членів його сім`ї задекларованим доходам, у тому числі копії декларацій, поданих відповідно до цього Закону та законодавства у сфері запобігання корупції; 4) іншу інформацію та матеріали, визначені пунктами 6, 13 - 17 частини четвертої цієї статті.

Формування і ведення суддівського досьє (досьє кандидата на посаду судді) здійснюються у порядку, визначеному Вищою кваліфікаційною комісією суддів України після консультацій із Радою суддів України.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 87 Закону № 1402-VIII Громадська рада доброчесності має право створити інформаційний портал для збору інформації щодо професійної етики та доброчесності суддів, кандидатів на посаду судді.

Суддівське досьє (досьє кандидата на посаду судді) є відкритим для загального доступу на офіційному веб-сайті ВККСУ, за винятком випадків, установлених статтею 85 Закону № 1402-VIII. Доступ до матеріалів суддівського досьє (крім вказаних вище в частині сьомій цієї статті) як до публічної інформації здійснюється виключно через веб-сайт Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Порядком формування і ведення суддівського досьє, затвердженим Рішенням ВККСУ від 15 листопада 2016 р. № 150/зп-16 (далі Порядок), яким передбачено, зокрема, що суддівське досьє формується і ведеться з метою використання інформації стосовно судді відповідно до Закону № 1402-VIII.

Інформація, яка міститься в суддівському досьє, використовується, обліковується та зберігається відповідно до вимог Закону № 1402-VIII, законів України "Про захист персональних даних", "Про інформацію", "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах", "Про доступ до публічної інформації", "Про електронні документи та електронний документообіг", цього Порядку та інших нормативно-правових актів (пункт 1.3 Порядку).

Зміст суддівського досьє становить сукупність визначеної Законом № 1402-VIII інформації про загальні відомості стосовно судді, відомості та документи, пов`язані з кар`єрою судді, ефективність здійснення суддею судочинства, про дисциплінарну відповідальність судді, відповідність судді критеріям професійної етики та доброчесності, а також іншої інформації щодо відповідності судді критеріям кваліфікаційного оцінювання (пункт 2.1 Порядку).

Висновок Громадської ради доброчесності підлягає включенню до суддівського досьє невідкладно після його надходження до Комісії (пункт 4.20 Порядку).

Відповідно до пункту 4.30 Порядку суддя має право ініціювати перед органом (посадовою особою), який є власником (розпорядником) інформації (документів, матеріалів), питання щодо спростування інформації (документів, матеріалів), яка міститься у його суддівському досьє, а перед Комісією про внесення змін, доповнень чи уточнень до неї.

Отже, Законом № 1402-VIII та Порядком визначено обов`язок ВККСУ використовувати та зберігати у суддівському досьє та досьє кандидата на посаду судді висновок Громадської ради доброчесності. Цими нормами не передбачено можливості вилучення висновку Громадської ради доброчесності з суддівського досьє та досьє кандидата на посаду судді.

Відповідно до пункту 3.3 Рішення Конституційного Суду України від 20 січня 2012 р. № 2-рп/2012 "У справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України" зазначено, що належність інформації про фізичну особу до конфіденційної визначається в кожному конкретному випадку. Перебування особи на посаді, пов`язаній зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування, передбачає не тільки гарантії захисту прав цієї особи, а й додаткові правові обтяження. Публічний характер як самих органів - суб`єктів владних повноважень, так і їх посадових осіб вимагає оприлюднення певної інформації для формування громадської думки про довіру до влади та підтримку її авторитету у суспільстві.

Парламентська Асамблея Ради Європи у своїй Резолюції від 25 грудня 2008 р. № 1165 (1998) зазначила, що публічні особи повинні усвідомлювати, що особливий статус, який вони мають у суспільстві, автоматично збільшує рівень тиску на приватність їхнього життя (пункт 6).

Відповідно до статті 2 Регламенту Громадської ради доброчесності, схваленого рішенням Громадської ради доброчесності від 23.11.2023 № 1/2016 із змінами (далі - Регламент ГРД) завданням Громадської ради доброчесності (Ради) як інструменту громадськості, що встановлений Законом України "Про судоустрій і статус суддів", є утвердження доброчесності та високих стандартів професійної етики у суддівському корпусі. З цією метою Рада сприяє Вищій кваліфікаційній комісії суддів України у встановленні відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності для цілей кваліфікаційного оцінювання шляхом надання інформації про них або висновків про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) цим критеріям.

Згідно з статтею 18 Регламенту ГРД за результатами перевірки та (або) аналізу інформації щодо судді (кандидата на посаду судді) Рада колегією або зборами за відсутності підстав для прийняття (затвердження висновку) може прийняти рішення про надання Вищій кваліфікаційній комісії суддів України інформації щодо доброчесності та (або) етичності поведінки судді (кандидата на посаду судді), якщо вона може бути важливою для цілей кваліфікаційного оцінювання.

Відповідно до статті 19 Регламенту ГРД за результатами аналізу та перевірки інформації щодо судді (кандидата на посаду судді) Рада колегією приймає вмотивований висновок про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності.

Згідно з статтею 30 Регламенту ГРД, передбачено, що Рада має інформаційний портал. Інформаційний портал використовується для інформування про діяльність Ради, її рішення та висновки, а також для збору та систематизації інформації щодо професійної етики та доброчесності суддів, кандидатів на посаду судді. Рішення (висновки) Ради публікуються на інформаційному порталі Ради не пізніше ніж через 10 днів з моменту їх ухвалення.

Згідно з пунктом 3 частини шостої статті 87 Закону № 1402-VIII Громадська рада доброчесності надає, за наявності відповідних підстав, Вищій кваліфікаційній комісії суддів України висновок про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності, який додається до досьє кандидата на посаду судді або до суддівського досьє.

Відповідно до статті 88 Закону № 1402-VIII Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює мотивоване рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді. Якщо Громадська рада доброчесності у своєму висновку встановила, що суддя (кандидат на посаду судді) не відповідає критеріям професійної етики та доброчесності, то Вища кваліфікаційна комісія суддів України може ухвалити рішення про підтвердження здатності такого судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді лише у разі, якщо таке рішення підтримане не менше ніж одинадцятьма її членами.

Суд звертає увагу, що рішення щодо підтвердження здатності кандидата на посаду судді здійснювати правосуддя приймає ВККСУ. Між тим, наявність негативного висновку Громадської ради доброчесності стосовно кандидата на посаду судді обов`язково передбачає необхідність проведення Комісією співбесіди із кандидатом на посаду судді (у формі засідання) з метою з`ясування викладених у висновку Громадської ради доброчесності обставин та надання таким власної оцінки на предмет відповідності кандидата на посаду судді критеріям доброчесності і професійної етики та, як наслідок, прийняття за підсумками такого обговорення остаточного рішення щодо підтвердження здатності кандидата на посаду судді здійснювати правосуддя.

Отже, у будь-якому випадку висновок Громадської ради доброчесності є лише проміжним рішенням, яке не тягне за собою безпосередньо жодних правових наслідків для судді (кандидата на посаду судді) щодо якого здійснюється оцінювання. Відтак оскарження висновку Громадської ради доброчесності про підтвердження або не підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді не підлягає розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягає судовому розгляду.

Виходячи з положень Кодексу адміністративного судочинства України, спосіб захисту, заявлений позивачем та застосований судом у судовому рішенні, має призводити до поновлення права особи.

Суд зазначає, що позивач не зазначила правового обґрунтування порушень Громадською радою доброчесності та Вищою кваліфікаційною комісією суддів України щодо використання та зберігання висновку Громадської ради доброчесності у суддівському досьє позивача, а тому позовні вимоги в частині зобов`язання Громадської ради доброчесності та Вищої кваліфікаційної комісії суддів України видалити з Інтернет ресурсів https://grd.gov.ua/ та https://vkksu.gov.ua/ висновок Громадської ради доброчесності від 16.12.2020 про невідповідність судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики не належать задоволенню.

Згідно з частиною першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" від 23 лютого 2006 р. №3477-IV передбачено, що суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких дала Верховна Рада, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" рішення ЄСПЛ від 10.02.2010 зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Ураховуючи зміст встановлених фактичних обставин, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Оскільки спір вирішено не на користь позивача, то судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Басай О.В.