Справа № 480/3902/23
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2023-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2023 року Справа № 480/3902/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Осіпової О.О., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3902/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить:
1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, які полягають у відмові ОСОБА_1 у врахуванні при призначені з 01 листопада 2021 року та обчисленні розміру пенсії довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 26.07.2017 № 800, виданої структурним підрозділом «Управління матеріально-технічного постачання і допоміжних засобів» Державного підприємства «Артемвугілля» за період роботи з травня 1990 року по квітень 1995 року.
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 01.11.2021, з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 26.07.2017 № 800, виданої структурним підрозділом «Управління матеріально-технічного постачання і допоміжних засобів» Державного підприємства «Артемвугілля» за період роботи з травня 1990 року по квітень 1995 року, та довідки від 26.07.2017 за № 799, виданої структурним підрозділом «Управління матеріально-технічного постачання і допоміжних засобів» Державного підприємства «Артемвугілля» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, та зробити відповідний перерахунок пенсії.
Свої вимоги мотивує тим, що під час розрахунку заробітку для обчислення пенсії відповідач не взяв до уваги розмір заробітної плати, яку позивач отримував за період своєї роботи в шахті «Кочегарка» виробничого об`єднання «Артемвугілля» за період з травня 1990 року до квітня 1995 року, незважаючи на те, що відповідні записи містяться в його трудовій книжці та довідкою від 26.07.2017 року № 799 підтверджується, що ОСОБА_1 працював на цій посаді з 08.09.1988 року до 31.05.1995 року та вказана посада передбачена Списком №1, а також згідно з довідкою від 26.07.2017 року №800 він за період з травня 1990 року до квітня 1995 року отримував заробітну плату.
На думку позивача, відмова відповідача у його праві на обчислення пенсії на підставі довідки про заробітну плату за період роботи у шахті «Кочегарка», виданій структурним підрозділом «Управління матеріально-технічного постачання і допоміжних засобів» Державного підприємства «Артемвугілля», яке розташоване на тимчасово окупованій території України, є протиправною, оскільки, враховуючи, що структурний підрозділ «Управління матеріально-технічного постачання і допоміжних засобів» Державного підприємства «Артемвугілля», який надав довідки на підтвердження періоду роботи позивача та відомостей про отриману позивачем заробітну плату для обчислення пенсії, не є державним органом чи органом місцевого самоврядування, створеним не в порядку передбаченому законом, в розумінні ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», відсутні підстави вважати видану ним довідку такою, що не створює правових наслідків.
Ухвалою від 28.04.2023р. позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлені строки для подання відзиву.
Проте, у встановлений судом строк представником відповідача відзив на позовну заяву подано не було, тому відповідно до ч.6 ст.162 КАС України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 01 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Тростянецького відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - управління, відповідач) від 03.11.2021 ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю пільгової довідки, підтверджуючої особливий характер роботи, первинні документи за час виконання роботи в пільгових умовах, атестація робочого місця.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 у справі №480/583/22, яке набрало законної сили 04.08.2022р., адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області було задоволено, визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 03.11.2021 №60 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області зарахувати до страхового та пільгового стажу позивача період роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, а саме період роботи з 27.08.1985 по 15.09.1985 з 21.02.1986 по 26.08.1988 в шахтобудівельному управлінні №3 тресту «Артемшахтобуд», період навчання з 16.09.1985 по 20.02.1986 в СПТУ №88 м.Горловка, з 08.09.1988 по 31.05.1995 в шахті «Кочегарка» виробничого об`єднання «Артемвугілля».

Також, судом рішенням зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.11.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням періодів з 27.08.1985 по 26.08.1988 та з 08.09.1988 по 31.05.1995, до загального страхового та стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, та прийняти рішення.

Листом від 06.02.2023 № 1800-0202-8/4902 відповідач повідомив, що на виконання зазначеного рішення суду позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 01.11.2021. її розмір з 01.11.2021 склав 1854,00 грн, з 01.12.2021 - 1934,00 грн, з 01.03.2022 - 2100,00 грн.

ОСОБА_1 також було надано розрахунок заробітку для обчислення пенсії, з якого слідує, що при проведенні такого розрахунку відповідач не взяв до уваги розмір заробітної плати, яку позивач отримував за період своєї роботи в шахті «Кочегарка» виробничого об`єднання «Артемвугілля» за період з травня 1990 року до квітня 1995 року.

Тому у лютому 2023 року позивач звернувся на адресу відповідача із заявою, в якій просив надати роз`яснення щодо підстав обчислення належної йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 01.11.2021 у розмірі 1854 грн, з 01.12.2021 - 1934 грн, з 01.03.2022 - 2100 грн. Також просив обчислити належний йому розмір пенсії за віком на пільгових умовах, виходячи з розміру заробітної плати, яку позивач отримував за період своєї роботи в шахті «Кочегарка» виробничого об`єднання «Артемвугілля» за період з травня 1990 року до квітня 1995 року, здійснивши відповідний перерахунок пенсії, починаючи з 01.11.2021р.

За результатами розгляду вказаного звернення листом від 31.03.2023 № 1800-0202- 8/13245 відповідач повідомив про відсутність підстав для врахування при обчисленні пенсії позивача довідки про заробітну плату за період його роботи у шахті «Кочегарка» на підставі ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014р. №1207-VII, згідно з якою будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, які підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акту цивільного стану.

Крім того, було повідомлено про відсутність підстав для зарахування до трудового стажу періоду його роботи у колгоспі ім. Ілліча Близнюківського району Харківської області з 1981 року до 1983 року на підставі архівної довідки Близнюківської селищної ради Лозівського району від 06.12.2021 № 10-23/374.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, визначені Законом України від 09.07.2003№1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25цього Закону.

Зі змісту вищезазначеної норми вбачається, що розмір пенсії кожної особи є індивідуальним, залежить від набутого особою страхового стажу і отримуваної заробітної плати, та обчислюється як добуток осучасненої заробітної плати на коефіцієнт страхового стажу.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, врегульований статтею 40 Закону №1058-IV, згідно з частиною першою якої, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Зміст вищезазначеної норми свідчить, що за бажанням пенсіонера при визначенні розміру його пенсії може бути врахована заробітна плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд, набутого до 30 червня 2000 року. При цьому, умовою за якої заробітна плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу враховується при визначенні розміру пенсії є підтвердження довідки про таку заробітну плату первинними документами.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку), затвердженого постановою управління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до п. 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Згідно з абз. 1 та 2 ч.3 п. 2.1 Порядку № 22-1 за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Згідно з частиною третьою статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Із аналізу зазначених положень діючого законодавства слідує, що підставою для проведення розрахунку пенсії згідно з ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV на основі довідки про заробітну плату за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу, є підтвердження відомостей про таку заробітну плату додатковою інформацією - первинними чи іншими документами про нараховану та сплачену заробітну плату тим підприємством, де працював заявник, його правонаступником чи архівними установами

Відсутність на підприємстві первинних документів, на підставі яких можна встановити повноту та достовірність нарахування заробітної плати, потребує застосування окремого механізму визначення розміру заробітної плати, спрямованого на захист прав особи, яка з незалежних від неї причин не може підтвердити розмір своєї заробітної плати для обчислення пенсії.

Під час розгляду справи судом встановлено, що з метою врахування при визначенні розміру пенсії заробітної плати, отриманої в період роботи в шахті «Кочегарка» виробничого об`єднання «Артемвугілля» за період з травня 1990 року до квітня 1995 року, ОСОБА_1 подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області довідку про заробітну плату за вказаний період від 26.07.2017р. №800, видану керівником архівного відділу ДП «Артемвугілля» на підставі особових рахунків №1614 за 1990-1995р., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . У довідці вказано, що на всі виплати нараховані страхові внески до ПФУ.

Водночас, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській відмовило позивачу в обчисленні його пенсії з урахування заробітної плати, зазначеної у цій довідці, внаслідок того, що вона видана органом з території, яка непідконтрольна українській владі.

Надаючи правову оцінку вказаним підставам для відмови позивачу в обчислення його пенсії на підставі довідки від 26.07.2017р. №800, суд зазначає наступне.

Україною відповідно до Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 № 254-VIII "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями", територію Автономної Республіки Крим та окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської області, визнано тимчасово окупованими територіям.

Відповідно до положень статті 1 Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.

Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 4 Закону України від 15.04.2014 №1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину адміністративної межі та лінії зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

З матеріалів справи вбачається, що довідка від 26.07.2017р. №800 про заробітну плату ОСОБА_1 за період його роботи в шахті «Кочегарка» з 1990р. до 1995р. видана керівником архівного відділу ДП «Артемвугілля», яке знаходиться за адресою: м. Горлівка, пр. Леніна,13.

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2018 р. № 79-р), м. Горлівка Донецької області відноситься до територій, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Положеннями статті 9 Закону України від 15.04.2014 №1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Водночас, згідно із статтею 18 Закону України від 15.04.2014 №1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та прав на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відтак, суд зазначає, що позивач не може бути позбавлений свого права на належне пенсійне забезпечення через те, що територія де розташована підприємство, на якому він працював, визнана тимчасово окупованою територією.

Згідно із частиною 1 статті 17 Закону України від 15.04.2014 №1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені Законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Суд вважає необхідним зазначити, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів".

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, у справах "Лоізіду проти Туречиини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) ЄСПЛ зазначив: "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди. Виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною рішенні від 02 жовтня 2018 року у справі № 569/14531/16-а.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі Ковач проти України від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі Мельниченко проти України від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі Чуйкіна проти України від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі Швидка проти України від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

В спірних правовідносинах позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Позивач, задля підтвердження наявного в нього права на пенсійне забезпечення, у тому розмірі, що він заробив впродовж свого трудового стажу, не має жодних інших варіантів діяти, аніж отримати довідки про розмір його заробітної плати за період роботи з 1990р. до 1995р. в шахті «Кочегарка» виробничого об`єднання «Артемвугілля» та знаходиться на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Як вбачається зі змісту цієї довідки, остання видана на підставі первинних документів особових рахунків №1614 за 1990-1995р., які знаходяться за адресою: м. Горлівка, пр. Леніна,13. У довідці вказано, що на всі виплати нараховані страхові внески до ПФУ.

Підстав вважати наведені у довідці відомості недостовірними, відповідачем не наведено, інформація про розмір заробітної плати позивача, вказана в цій довідці, відповідачем не спростована.

У довідці №800 від 26.07.2017р. вказані відомості про позивача, про суми заробітної плати, періоди, за які вона була нарахована, а також первинні документи, на підставі яких заробітна плата була нарахована і виплачена позивачу та які були створені задовго до початку збройної агресії Росії проти України в Криму та тимчасової окупації Російською Федерацією частини Донецької області.

Крі того, структурним підрозділом «Управління матеріально-технічного постачання і допоміжних засобів» Державного підприємства «Артемвугілля» 26.07.2017р. була видана довідка за № 799, про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Періоди та характер роботи позивача підтверджено записами його трудової книжки та співпадають з відомостями зазначених вище довідок.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч .3 ст. 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що у даному випадку довідка №800 від 26.07.2007р. про заробітну плату для обчислення пенсії та довідка за № 799 від 26.07.2007р. про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній мають братися до уваги відповідачем, проте, жодним чином не легітимізуючи окупаційну владу.

Відтак, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повинно було взяти до уваги інформацію, зазначену у довідці №800 від 26.07.2007р. та здійснити позивачу обчислення його пенсії з урахуванням заробітної плати, вказаної в цій довідці, аби у повному обсязі захистити права позивача на належне пенсійне забезпечення.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Перший протокол) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Рішенням ЄСПЛ у справі «Крістіан Мюллер проти Австрії» від 16 грудня 1974 року, надано позицію щодо застосування статті 1 Першого протоколу, згідно якої, обов`язок робити внесок у систему соціального забезпечення може, за певних обставин, надати право власності на активи, які використовуються для виплати пенсій.

Таким чином, право особи на пенсію є майном у розумінні Першого протоколу, якого особа може бути позбавлена лише за обґрунтованою необхідністю в інтересах суспільства.

Необхідність позбавлення позивача права власності, у тому числі на частину пенсії, повинна бути обґрунтованою не лише наявністю суспільного інтересу, а й можливістю діяти всупереч Конституції України заради задоволення такого інтересу.

За відсутності підстав для порушення права особи на мирне володіння своїм майном, суд оцінює дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку його пенсії з урахуванням заробітної плати за період його роботи протягом 1990-1995 років в шахті «Кочегарка» з підстав видачі цієї довідки органом, який знаходиться на непідконтрольній території, як невиправдані та протиправні.

Відтак, відмова відповідача прийняти дані довідки та надати їм оцінку у сукупності з наявними в матеріалах пенсійної справи документами, на цій підставі, не відповідає принципам належного урядування, оскільки порушує права позивача на належне пенсійне забезпечення.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов до висновку, що відповідач діяв протиправно, відмовляючи позивачу у врахуванні при призначені з 01 листопада 2021 року та обчисленні розміру пенсії довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 26.07.2017 № 800, виданої структурним підрозділом «Управління матеріально-технічного постачання і допоміжних засобів» Державного підприємства «Артемвугілля» ,за період роботи з травня 1990 року до квітня 1995 року.

Відповідно в цій частині вимоги позивача підлягають задоволенню

Зважаючи на встановлену судом протиправність дій відповідача, суд, з метою належного захисту порушеного права позивача, вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 01.11.2021, з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 26.07.2017 № 800, виданої структурним підрозділом «Управління матеріально-технічного постачання і допоміжних засобів» Державного підприємства «Артемвугілля» за період роботи з травня 1990 року до квітня 1995 року, та довідки від 26.07.2017 за № 799, виданої структурним підрозділом «Управління матеріально-технічного постачання і допоміжних засобів» Державного підприємства «Артемвугілля», про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Водночас, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про проведення перерахунку пенсію є передчасними, оскільки на даний час відповідачем не здійснено обрахунок розміру пенсії із урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 26.07.2017 № 800.

Також, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відтак, суд, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 805,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, тобто пропорційно до розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково .

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, які полягають у відмові ОСОБА_1 у врахуванні при призначені з 01 листопада 2021 року та обчисленні розміру пенсії довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 26.07.2017 № 800, виданої структурним підрозділом «Управління матеріально-технічного постачання і допоміжних засобів» Державного підприємства «Артемвугілля» за період роботи з травня 1990 року до квітня 1995 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40030, м. Суми, вул. Пушкіна, буд.1, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 01.11.2021, з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 26.07.2017 № 800, виданої структурним підрозділом «Управління матеріально-технічного постачання і допоміжних засобів» Державного підприємства «Артемвугілля», за період роботи з травня 1990 року до квітня 1995 року, та довідки від 26.07.2017 за № 799, виданої структурним підрозділом «Управління матеріально-технічного постачання і допоміжних засобів» Державного підприємства «Артемвугілля», про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній,

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 805,20 грн. (вісімсот п`ять грн. двадцять коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40030, м. Суми, вул. Пушкіна, буд.1, ).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Осіпова