Справа № 643/4745/23
Суддя: Семенова Я. Ю.
Дата ухвалення: 2023-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/4745/23
Провадження № 2-а/643/24/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Семенової Я.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Степанюк Д.Р.,

учасники справи:

представник позивача адвокат Бурма Ю.М.,

представник відповідача Шенкоржевська Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАС № 07059530 від 27 травня 2023 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, також просить стягнути з відповідача витрати, понесені ним у зв`язку зі сплатою судового збору.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначив, що йому в мобільний додаток «ДІЯ» надійшла постанова серії ЕАС №07059530 від 27.05.2023 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, в якій зазначено місце вчинення правопорушення АДРЕСА_1 , що вказану постанову він вважає незаконною та протиправною. Зауважував, що відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, серед іншого, питання, чи було сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду. Звертав увагу, що згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, серед іншого, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Посилаючись на практику Верховного Суду, зазначив, що йому не було надано можливості скористатися безоплатною правовою допомогою. Зазначив, що обставини того, що він не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, може підтвердити свідок ОСОБА_2 . За вказаних обставин, просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Аргументи учасників справи.

28 червня 2023 року від представника відповідача Шенкоржевської Р.Ю. через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому представник відповідача просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. В обґрунтування обраної позиції представник відповідача посилалася, що 27.05.2023 о 02-54 годині по вул. Колонна, буд. 48 в м. Харкові, ОСОБА_1 керував незареєстрованим транспортним засобом, без номерного знаку та, будучи позбавленим права керування на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Полтава від 14.06.2022 у справі №554/4232/22, чим порушив вимоги пункту 2.1 а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі ПДР України). Посилалася, що 24.02.2022 на території України на підставі Указу президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України був введений воєнний стан. Відповідно до статті 1 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Відповідно до частини 5 статті 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» можуть вживатися такі заходи правового режиму воєнного стану, як запровадження у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантської години (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світломаскування. Зазначила, що, враховуючи те, що позивач був зупинений під час керування транспортним засобом в час дії комендантської години, то, відповідно, зазначений транспортний засіб був зупинений на підставі частини 7 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». Інспектор підійшов до водія, представився, пояснив причину зупинки транспортного засобу, даний факт було зафіксовано на нагрудну бодікамеру № 473356 працівника поліції. В ході проведення повної та всебічної перевірки з`ясувалося, що відповідно до відомостей бази ІПНП, ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами Постановою Жовтневого районного суду міста Полтави від 14.06.2022 у справі №554/4232/22 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. Таким чином, як про це зазначає представник відповідача, станом на 27.05.2023, а саме на момент зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 , строк позбавлення позивача права керування транспортними засобами не сплив, а отже, позивач був позбавлений права керування транспортними засобами. На момент виявлення вчиненого правопорушення рішення Жовтневого районного суду м. Полтави від 14.06.2022 оскаржене не було та набрало законної сили 27.06.2022. Посилалася, що позивачеві в повному обсязі були роз`яснені його права, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, що підтверджується особистим підписом позивача в пункті 8 оскаржуваної постанови та відеозаписом з нагрудної бодікамери №472797 вказаної в пункті 7 оскаржуваної постанови. За результатом розгляду справи, згідно з вимогами статей 251, 252, 268, 278, 279, 280 КУпАП, поліцейськими встановлений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП, тому була винесена постанова серії ЕАС № 7059530. При винесенні цієї постанови поліцейський керувався положеннями ПДР України та КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне водієм, а тому він діяв в межах своїх повноважень і не порушував норм матеріального та процесуального права. Зазначила, що усі наведені вище обставини свідчать про те, що позовна заява ОСОБА_1 щодо скасування постанови не підлягає задоволенню, оскільки постанова серії ЕАС № 7059530 винесена у відповідності до норм чинного законодавства.

Щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності представник відповідача зазначила, що квадроцикл це категорія транспортних засобів Європейського Союзу для чотириколісних мікроавтомобілів, що дозволяє проектувати ці транспортні засоби відповідно до менш суворих вимог порівняно зі звичайними автомобілями. Квадроцикли мають обмеження щодо ваги, потужності двигуна та швидкості. Існує дві категорії квадроциклів: легкі квадроцикли (L6e) і важкі квадроцикли (L7e).. Згідно з пунктом 2.13 Правил дорожнього руху України квадроцикли належать до категорії B1 транспортних засобів - квадро- і трицикли, мотоцикли з боковим причепом, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів. Посвідчення на право керування такими транспортними засобами видаються центрами Державтоінспекції. Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух». Відповідно до статті 1 Закону України «Про дорожній рух» цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху. За пунктом 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9). Посилалася, що положення статті 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язують учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів. Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Таким чином, як на це посилається представник відповідача, позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами, одночасно припиняє подальшу діяльність та реалізацію вказаного права особою, до якої застосовано цей вид адміністративного стягнення. У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну Поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених Законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Відповідно до КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності, стаття 245 КУпАП зазначає, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. За правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.02.2018 року по справі № 536/583/17, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП. Порядок розгляду подібних справ чітко визначений КУпАП. Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Стаття 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачає застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення. Основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, вчинення якого підтверджено відеоматеріалами з нагрудної бодікамери №473356, посилання на яку зазначено у пункті 7 оскаржуваної Постанови. На відеозаписах з нагрудної бодікамери зафіксовано, як Позивач знаходився за кермом транспортного засобу квадроцикл, позаду нього перебував пасажир жіночої статі, Позивач словесно підтвердив факт керування та факт того, що напередодні він вживав алкогольні напої. Також позивач був обізнаний та попереджений, що відносно нього буде проводитися розгляд справи стосовно вчиненого адміністративного правопорушення, тобто, поліцейським були дотримані вимоги статті 278, 279 КУпАП. Частиною 4 статті 126 КУпАП визначено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, є адміністративним правопорушенням, яке тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Рішенням Касаційного кримінального суду, скасовуючи рішення апеляційної інстанції у справі № 464/4690/20 було зазначено, що особа, яку позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік, зобов`язаний був утриматися від керування транспортними засобами протягом визначеного судом строку. Адже позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами, одночасно припиняє реалізацію вказаного права особою, до якої застосовано цей вид адміністративного стягнення.

Отже, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами абсолютно чітко передбачає заборону особі здійснювати таке керування без додаткової конкретизації в постанові. В цьому випадку, оскаржувана постанова винесена відповідно до КУпАП, а розгляд справи відбувся з дотриманням процедури визначеної цим же кодексом. Під час розгляду справи інспектор з`ясував, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, дослідив матеріали, які підтверджують винність останнього у вчиненні правопорушенні, а також з`ясував всі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2018 року по справі №826/11623/16 (провадження №К/9901/50453/18) та в постанові Верховного Суду від 14 серпня 2018 року справа №826/15341/15 (провадження №К/9901/19896/18).

Щодо змісту оскаржуваної постанови представник відповідача посилалася, що відповідно до статті 283 КУпАП, яка визначає зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення - постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Тому, твердження позивача про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі була винесена з порушенням не знаходить свого правдивого підтвердження, оскільки при її складанні поліцейський дотримався вимог КУпАП. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Аргументи позивача, зазначені у позовній заяві, за своєю суттю спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності та не спростовують його вини. У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акту адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості. Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справа №813/1790/18 - Постанова Верховного Суду від 22 травня 2020 року в справі № 825/2328/16. Всі зауваження позивача, як підстави для скасування оскаржуваної постанови, викладені в позові, не знаходять свого підтвердження, носять суто суб`єктивний характер та свідчать про намагання позивача уникнути адміністративної відповідальності.

Щодо прав на користування правовою допомогою представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначила, що в позовній заяві позивач стверджує, що поліцейськими не вжито жодних заходів щодо надання можливості водію реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Відповідач не може погодитись з даним твердженням, оскільки воно об`єктивно не свідчить про порушення права позивача на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі. Зазначеним твердженням позивач не обґрунтував, що він вчиняв дії, спрямовані на прибуття адвоката на місце зупинки транспортного засобу чи намагався отримати правову допомогу засобами телефонного зв`язку, а поліцейський перешкоджав реалізації цього права. Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. В окремій думці у справі «Лала проти Нідерландів» від 23.08.1994 суддя Матчер зазначив, що лише в особливо серйозних кримінальних справах інтереси правосуддя можуть потребувати, щоб обвинувачений завжди був присутній чи представлений, якщо необхідно, офіційно призначеним захисником, що також узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Кремцов проти Австрії» від 21.09. 1993 та «Пуатрімол проти Франції» від 23.11.1993. Санкція частини 4 статті 126 КУпАП, відповідно до якої позивача було притягнуто до відповідальності, не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак, подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень. Таким чином, просимо суд звернути увагу, що законом не визнана обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а позивач не був позбавлений права скористатися правовою допомогою в тому числі і за допомогою засобів телефонного зв`язку. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена також шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду. Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення Позивачем порушення ПДР відповідними доказами. Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що Позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду України від 14.03.2018 по справі №760/2846/17). Позивач не надає до суду жодних відомостей, які б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП, тому вважаємо, що правові підстави для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відсутні, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.

Рух справи.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09 червня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення копії ухвали.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 16 червня 2023 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, наданий строк для усунення недоліків позовної заяви три дні з дня вручення копії ухвали.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20 червня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Судове засідання призначено на 30 червня 2023 року на 10-00 годину.

28 червня 2023 року на електронну поштову адресу Московського районного суду м.Харкова від представника відповідача Шенкоржевської Р.Ю. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 30 червня 2023 року на 10-00 годину з посиланням на зайнятість представника відповідача Шенкоржевської Р.Ю. у розгляді іншої справи у Фрунзенському районному суді м. Харкова, призначеної до розгляду на 30 червня 2023 року.

У судовому засіданні, призначеному на 30 червня 2023 року на 10-00 годину, було оголошено перерву, враховуючи клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи через неможливість явки представника відповідача у судове засідання через його занятість у розгляді іншої справи в іншому суді. Представником позивача адвокатом Бурмою Ю.М. у судовому засіданні 30 червня 2023 року о 10-00 годині також було заявлено клопотання про оголошення в судовому засіданні перерви для надання можливості позивачу та його представнику ознайомитися з відзивом на позовну заяву. Внаслідок задоволених судом клопотань представника позивача та представника відповідача у судовому засіданні було оголошено перерву до 20 липня 2023 року до 13-00 години.

19 липня 2023 року на електронну поштову адресу суду від представника позивача адвоката Бурми Ю.М. надійшло клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні, призначеному на 20 липня 2023 року на 13-00 годину через зайнятість представника позивача в розгляді іншої справи в Східному апеляційному господарському суді.

20 липня 2023 року на електронну поштову адресу суду від представника позивача адвоката Бурми Ю.М. надійшло клопотання про виклик свідка ОСОБА_2

20 липня 203 року через канцелярію суду від представника відповідача Шенкоржевської Р.Ю. надійшла заява про долучення матеріалів до справи.

20 липня 2023 року о 13-00 годині у судовому засіданні оголошено перерву до 08 серпня 2023 року до 14-00 години, у зв`язку із надходженням від представника позивача адвоката Бурми Ю.М. клопотання про оголошення в судовому засіданні перерви через його зайнятість в розгляді іншої справи.

08 серпня 2023 року о 13-00 годині у судовому засіданні оголошено перерву до 08 вересня 2023 року до 10-00 години, у зв`язку із надходженням від представника позивача адвоката Бурми Ю.М. клопотання про оголошення в судовому засіданні перерви через його зайнятість в розгляді іншої справи. У судовому засіданні оголошувалася перерва з врахуванням виходу судді у щорічну тарифну відпустку у період з 21 серпня 2023 року по 07 вересня 2023 року.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у судовому засіданні позивач представлений повноважним представником.

Суд, враховуючи позицію представника позивача, представника відповідача, які не заперечували проти судового розгляду справи за відсутністю належним чином сповіщеного про дату, час і місце розгляду справи позивача, вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутністю позивача, представленого у судовому засіданні повноважним представником, відомості про обмеження прав якого при матеріалах справи відсутні.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Бурма Ю.М. підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись, що ОСОБА_1 не керував квадроциклом, як про це зазначено в оскаржуваній постанові, а ним керувала інша особа ОСОБА_2 . Зазначив, що, не дивлячись на те, що ОСОБА_2 й сиділа на квадроциклі позаду ОСОБА_1 (у нього за спиною), а ОСОБА_1 сидів попереду - саме біля керма, однак саме ОСОБА_2 керувала квадроциклом. Посилався, що квадроцикл, керування яким інкримінується ОСОБА_1 , не є технічним засобом в розумінні закону, керування яким дозволяється за наявності посвідчення водія, водночас зазначив, що позивач не може надати суду документи на квадроцикл, щоб підтвердити, що його технічні характеристики дозволяють керувати ним без отримання посвідчення водія, позаяк у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України позивач був змушений переїжджати, внаслідок чого загубив документи на квадроцикл. Зауважив, що ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції не пропонувалося отримати оскаржувану постанову, він її отримав через додаток «ДІЯ». Посилався, що наданий представником відповідача відеозапис з бодікамери поліцейського не є безперервним, він поділений на окремі фрагменти, вказаний відеозапис не завірений електронним цифровим підписом представника відповідача, а тому, на думку позивача, є недопустимим доказом.

У судовому засіданні 08 вересня 2023 року представник відповідача Шенкоржевська Р.Ю. просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Посилалася, що обставини того, що саме ОСОБА_1 керував квадроциклом беззаперечно підтверджуються відеозаписом з бодікамери поліцейського, який надано суду разом з відзивом на позовну заяву та посилання на який, як на доказ, міститься в п. 7 оскаржуваної постанови. Зазначила, що стосовно ОСОБА_1 27 травня 2023 року було складено протокол про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а також винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповіадчльності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, ОСОБА_1 відмовився отримати як копію протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, так і оскаржувану постанову, про що в п. 9 вказаної постанови міститься відповідна відмітка та що також підтверджується відеозаписом з бодікамери. Зауважувала, що відеозапис з бодікамери поліцейського є безперервним, а його розбиття на декілька фрагментів обумовлено технічними особливостями програми, які перебувають поза межами впливу людського фактору, фрагменти відеозаписів співпадають посекундно та за змістом послідовності їх відтворення, зазначила, що відеозаписи, які надані як суду, так і надіслані разом з відзивом позивачу у справі, засвідчені її електронним цифровим підписом, як повноважним представником відповідача, про що містяться відомості на початку кожного фрагменту відеозапису. Зазначила, що квадроцикли відносяться до транспортних засобів категорії В1 та керування ними дозволяється лише за наявності посвідчення водія, при цьому зауважила, що позивачем на підтвердження обставин того, що керований ним квадроцикл за його технічними характеристиками не відноситься до транспортних засобів категорії В1 та не потребує отримання посвідчення водія, - доказів не надано.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно з постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7059530 від 27.05.2023, винесеною інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції 3 батальйону 3 роти Підлужною М.А., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400,00 гривень за обставин того, що 27.05.2023 о 02-54 годині на АДРЕСА_2 ОСОБА_1 керував не зареєстрованим транспортним засобом квадроцикл BASHAN без номерного знаку, будучи позбавленим права керування транспортними засобами на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Полтави від 14.06.2022, чим порушив вимоги п. 2.1. а) Правил дорожнього руху України (а.с. 27).

Зі змісту вказаної вище постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що до постанови додається відеозапис з бодікмери 473356 (пункт 7 постанови).

Як убачається з відеозапису з бодікамери патрульного поліцейського 473356, наданого суду представником відповідача, 27 травня 2023 року, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, ОСОБА_1 в порушення вимог статті 16 Закону України «Про дорожній рух», яка визначає безумовний обов`язок водія при керуванні транспортним засобом мати при собі та на вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія відповідної категорії, не пред`явив таке ані в паперовому (пластиковому) вигляді, ані в електронному додатку «ДІЯ». Після чого інспектор ОСОБА_3 перевірила інформацію в базі Інформаційно-телекомунікаційні системи «Інформаційний портал Національної поліції України», де зазначено, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік на підставі постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 14.06.2022 у справі №554/4232/22.

Згідно з постановою Октябрського районного суду м. Полтави, винесеною 14 червня 2022 року у справі №554/4232/22, провадження №3/554/1586/2022, яка станом на час розгляду справи інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції 3 батальйону 3 роти Підлужною М.А. набрала законної сили, 27 травня 2022 року о 21 годині 37 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВМW 3351, державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Сінній, 9 в м. Полтаві, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а) ПДР України. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія із застосуванням приладу Alcotest Drager 7510, в присутності двох свідків, результат позитивний 1,98 проміле. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Постанова набрала законної сили 27.06.2023. Вказане рішення суду оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 22.06.2022 (а.с. 51).

За вказаних вище обставин, ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами на підставі постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 14.06.2022, винесеною 14 червня 2022 року у справі №554/4232/22, провадження №3/554/1586/2022, продовжував керувати транспортним засобом, а відтак, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Також суд звертає увагу, що в постанові серії ЕАС №7059530 від 27.05.2023, винесеній інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції 3 батальйону 3 роти Підлужною М.А. зазначено, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400,00 гривень позаяк він керував незареєстрованим транспортним засобом квадроциклом BASHAN без номерного знаку, будучи позбавленим права керування транспортними засобами на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Полтави від 14.06.2022. Водночас, суд зважає на те, що ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами на підставі рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 14.06.2022, а ні Жовтневого районного суду м. Полтави, а зазначення невірної назви суду у вказаній постанові суд трактує як технічну описку.

Що стосується посилань представника позивача у судовому засіданні на те, що ОСОБА_1 не керував квадроциклом, а ним керувала інша особа ОСОБА_2 , суд зазначає про таке.

Так, як убачається з відеозапису з бодікамери патрульного поліцейського, ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками патрульної поліції взагалі не оспорював той факт, що саме він керував квадроциклом, навпаки, на запитання патрульних поліцейських - куди він їде у комендантську годину, зазначив, що він їде з гостей та на запитання - чи вживав він алкогольні напої, відповів, що вживав і немало. Більш того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 намагався поїхати з місця зупинки керованого ним квадроциклу, чому завадили працівники патрульної поліції, а відтак, посилання представника позивача на те, що ОСОБА_1 не керував квадроциклом, не знаходять свого підтвердження жодними доказами та спростовуються наданим суду представником відповідача відеозаписом з бодікамери поліцейських.

Посилання представника позивача на те, що квадроциклом керувала інша особа ОСОБА_2 , яка під час зупинки квадроциклу сиділа на ньому з ОСОБА_1 , є абсолютно неспроможними та повністю спростовуються відеозаписом з бодікамери. Так, на відеозаписі чітко зафіксовано, що на момент зупинки квадроциклу за його кермом сидить ОСОБА_1 , в нього за спиною в якості пасажира сидить жінка. Більш того, відомостей про те, що квадроциклом керував не ОСОБА_1 ані від ОСОБА_1 , ані від жінки пасажира працівникам патрульної поліції не повідомлялося.

Наведені вище посилання представника позивача суд вважає надуманими, неспроможними та такими, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення. Крім того, суд звертає увагу на те, що про обставини того, що ОСОБА_1 не керував квадроциклом позивачем навіть на зазначалося у пред`явленому позові.

З приводу посилань представника позивача на те, що працівниками патрульної поліції Бондару О.В. не було вручено постанову про адміністративне правопорушення, яка ним оскаржується, суд зважає на те, що, як вбачається з відеозапису з бодікамери, інспектором поліції Бондару О.В. було роз`яснено його права, визначені положеннями ст. 268 КУпАП, ст. 63 КУ, а також повідомляється про винесення стосовно нього постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, на що ОСОБА_1 відповідає, що він не буде отримувати копію постанови і підписувати нічого не збирається. Крім того, в п. 9 постанови серії ЕАС №7059530, яка оскаржується позивачем, міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 від отримання копії постанови відмовився.

Разом з тим, з п. 8 оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та роз`яснено строк оскарження постанови відповідно до вимог ст. 289 КУпАП, а тому посилання позивача в позовній заяві на те, що працівниками патрульної поліції йому не було надано можливості реалізувати клопотання про надання правової допомоги під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, є такими, що не відповідають дійсності. Більш того, як це знаходить своє підтвердження відеозаписом з бодікамери патрульного поліцейського, впродовж розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, останній жодного разу не посилався на те, що він потребує допомоги адвоката, як і не знаходять підтвердження жодними доказами посилання позивача та його представника в позові на те, що реалізація його права на правничу допомогу адвоката була обмежена працівниками патрульної поліції.

Доводи представника позивача з приводу неповноти відеозапису з бодікамери поліцейського є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, позаяк відеозапис є безперервним, послідовним за своїм часом і відтворенням подій, також відеозапис містить відомості щодо повноважної особи, якою виготовлено копію такого відеозапису Шинкоржевську Р.Ю., а відтак посилання представника позивача на те, що наданий суду представником відповідача відеозапис з бодікамери поліцейських є недопустимим доказом, є надуманими.

Посилання представника позивача у судовому засіданні на те, що позивач не має можливості надати суду документи на квадроцикл на підтвердження тих обставин, щотехнічні характеристики даного квадрациклу дозволяють керувати ним без отримання посвідчення водія, оскільки позивач загубив їх внаслідок переїзду через збройну агресію російської федерації на території України, спростовуються відеозаписом з бодікамери патрульних поліцейських, з якого чітко вбачається, як ОСОБА_1 повідомляє працівникам патрульної поліції, що документи на квадроцикл лежать в нього вдома і вони можуть разом поїхати до нього додому і подивитися ці документи. Така неузгодженість позицій представника позивача та позивача свідчать про намагання останнього уникнути відповідальності за вчинення інкримінованого йому правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту порушень працівниками поліції вимог закону під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, на що в ході судового розгляду посилався представник позивача.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Єдиний порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10жовтня 2001 року №1306 ( із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За правилами п. 2.1. а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За змістом п. 2.13 ПДР України квадроцикли належать до транспортних засобів категорії В1 - квадроцикли, та трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів.

За приписом ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, зокрема за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 126. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями ст. 19 Конституції України гарантовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог, як це закріплено положеннями ч. 2 ст. 9 КАС України.

За наслідками розгляду справи суд доходить висновку, що інспектор патрульної поліції мав законні підстави для зупинки керованого позивачем транспортного засобу, розгляду справи на місці вчинення правопорушення, ним дотримана процедура розгляду справи, постанова обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством, на час прийняття інспектором оскаржуваної постанови постанова Октябрського районного суду м. Полтави від 14.06.2022 у справі №5544232/22 оскаржена не була, набрала законної сили, а тому підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Позивачем та його представником під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Натомість, відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень та, заперечуючи проти позову, довів правомірність оскаржуваної постанови від 27 травня 2023 року про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством України, яке регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху.

З огляду на наведене вище, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження доказами, а відтак, не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 5-9, 72-77, 79, 90, 122, 123, 139, 243-246, 250, 271, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

відповідач: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченка, 315-А.

Суддя: Я.Ю. Семенова