Справа № 760/19797/22
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2023-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Букіної О.М.,

при секретарі - Щепановій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

29.12.2022 року позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції - про скасування постанови серії ЕАР № 6300721 від 19.12.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 19.12.2022 року відносно нього працівником патрульної поліції - інспектором Кулішом Русланом Миколайовичем, було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що цього ж дня о 08 год. 57 хв., він, керуючи транспортним засобом «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вулиці Великій Васильківській, 18, здійснив рух (зупинку) на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, що позначена дорожнім знаком 5.8 або 5.11, чим порушив пункт 17.1 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування поданого позову позивач посилався на те, що викладенні в постанові факти про те, що 19.12.2022 року о 08 год. 57 хв. він за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 18, керуючи транспортним засобом «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.11 - є недостовірними та ґрунтуються суто на припущеннях інспектора та не відповідають положенням ст. 251 КУпАП. В постанові відсутні будь-які докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме: відео докази та пояснення свідків вчинення такого порушення позивачу не надані.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим, а складання оскаржуваної постанови було вчинене з порушенням норм закону.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.

30.12.2022 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою суду від 30.12.2022 року судом було відкрито провадження у справі та розгляд призначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивачу судом було надіслано копію ухвали суду від 30.12.2022 року. Відповідачу судом було надіслано копію ухвали суду від 30.12.2022 року та копію позовної заяви із додатками.

Як вбачається із матеріалів справи відповідачем копію ухвали суду від 30.12.2022 року та копію позовної заяви із додатками було отримано 20.01.2023 року, що підтверджується відмітками на супровідних листах.

07.02.2023 року представником відповідача Департаменту патрульної поліції - Дариною Дідковською було подано відзив на позовну заяву, у якому остання проти задоволення позовних вимог позивача заперечувала та просила суд у їх задоволенні відмовити.

Представник відповідача вказує, що постанова, винесена інспектором Кулішом Русланом Миколайовичем у межах його повноважень, в порядку та спосіб, визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин справи, а тому підстави для визнання її протиправною відсутні, адже її було винесено чітко норм чинного законодавства.

Крім того посилається, що інспектор, під час виконання ним службових обов`язків, оцінивши докази у справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача, керуючись законом та правосвідомістю, постановив визнати винним позивача у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Звернула увагу суду в своєму відзиві та надала до суду відео фіксацію вчинення позивачем правопорушення, яке зафіксоване нагрудною камерою працівників патрульної поліції.

Просила суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 19.12.2022 року відносно ОСОБА_1 працівником патрульної поліції - інспектором Кулішом Русланом Миколайовичем, було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що цього ж дня о 08 год. 57 хв., він, керуючи транспортним засобом «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вулиці Великій Васильківській, 18, здійснив рух (зупинку) на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, що позначена дорожнім знаком 5.8 або 5.11, чим порушив пункт 17.1 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Дослідивши складену постанову серії ЕАР № 6300721 від 19.12.2022 року та всі матеріали справи, суд вбачає, наступне.

Постанову винесено інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві - старшим лейтенантом поліції Кулішом Русланом Миколайовичем, як посадовою особою Національної поліції на місці вчинення правопорушення в межах покладених на нього повноважень.

Згідно ст. 6, ст. 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Положеннями п. 8 ч. 1 зазначеної статті встановлено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань, забезпечує публічний порядок та безпеку, що закріплено у ст. 2 Закону України «Про національну поліцію».

Разом з тим, у зв`язку до покладених на поліцію повноважень, що визначено ст. 22 Закону, поліція, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє такі виявлені правопорушення, здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП - ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції та від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, в тому числі справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 122 КУпАП.

У випадках, передбачених ч. 4 ст. 158 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Правопорушення було зафіксоване відеозаписом, здійсненим за допомогою нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції, на якому позивач не заперечував своєї винуватості в порушенні ним правил дорожнього руху, а саме: п. 17.1 ПДР.

Враховуючи викладені норми, інспектор під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вірно кваліфікував вчинене позивачем правопорушення та вірно застосував норми матеріального права.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи зі змісту даної норми, суд приходить до висновку про належність відеозапису з нагрудної відеокамери інспектора, як доказу в розумінні ст.251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, який спростовує твердження позивача щодо того, що він не порушував правила дорожнього руху, передбачених п. 17.1.

Доказів на спростування того, що в діях позивача відсутнє порушення п. 17.1 ПДР України, останнім не надано.

За вказаних вище обставин, суд вважає, що доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення, з дотриманням правил чинного законодавства, на підставі наявних доказів про адміністративне правопорушення, на основі яких було встановлено винність ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та немає підстав для скасування відповідної постанови, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставини, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи не надано.

Таким чином, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку винесена у межах повноважень відповідача в порядок та спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведе вище, позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 122, 182, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 07.09.2023.

Суддя: О.М. Букіна