Справа № 440/10180/22
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2023-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

07 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 440/10180/22

адміністративне провадження № К/990/30219/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Стародуба О.П.,

перевірив касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області

на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2022 року (суддя Сич С.С.) та

постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2023 року (колегія у складі суддів Спаскіна О.А., П`янової Я.В., Присяжнюк О.В.)

у справі № 440/10180/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

УСТАНОВИВ:

19.11.2022 ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ; позивач) звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - ГУ ПФ України в Хмельницькій області; відповідач), у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 20.10.2022 № 80 щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати ГУ ПФ України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву від 14.10.2022 з урахуванням норм чинного законодавства та висновків суду.

Полтавський окружний адміністративний суд рішенням від 28.12.2022, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2023, задовольнив позов.

01.09.2023 ГУ ПФ України в Хмельницькій області подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, із посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2022 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2023, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суди попередніх інстанцій не врахували висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у справі № 155/3611/20; виключно Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) визначає пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Разом з тим, з огляду на ч. 5 ст. 291 КАС України, рішення суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду типової справи може бути оскаржено в касаційному порядку виключно з таких підстав:

1) суд першої та (або) апеляційної інстанції при вирішенні типової справи не визнав її типовою справою та (або) не врахував правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи;

2) справа, в якій судом першої та (або) апеляційної інстанції ухвалено рішення з урахуванням правових висновків, викладених у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, не відповідає ознакам типової справи.

У цій справі оскаржуються дії територіального органу Пенсійного фонду щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Верховний Суд у постанові від 21.04.2021, ухваленій за результатами розгляду зразкової справи № 360/3611/20, визначив обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права:

а) позивач - особа, яка:

- звернулась до Пенсійного фонду за призначенням пенсії після 23.01.2020 з підстав, визначених статтею 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ);

- на момент звернення досягла: чоловіки - 55 років, жінки - 50 років;

- набула стаж роботи, визначений статтею 13 Закону № 1788-ХІІ;

б) відповідачем є орган Пенсійного фонду України, уповноважений на вирішення питання про призначення пенсії.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у зазначеній зразковій справі виклала мотивування, яке зводиться до того, що:

« на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років. норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV».

Суди передніх інстанцій визнали цю справу типовою, дійшли висновку, що на час звернення ОСОБА_1 досягла віку 45 років, передбаченого п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-XII, який дає право на призначення пенсії за віком, незалежно від місця останньої роботи.

Тобто, суди першої та апеляційної інстанцій вирішили спір відповідно до висновків, викладених у зразковій справі № 360/3611/20.

Таким чином, Суд не вбачає підстав, передбачених ч. 5 ст. 291 КАС України, для касаційного оскарження рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду типової справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За викладених обставин, ГУ ПФ України в Хмельницькій області слід відмовити у відкритті касаційного оскарження.

Керуючись ст. 328, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2023 року у справі № 440/10180/22.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя О.П. Стародуб