Справа № 160/6262/23
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2023 року Справа № 160/6262/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів в частині, зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
визнати протиправним та скасувати накази командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.08.2022 року №230 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про виплату додаткових винагород» та від 05.12.2022 року №499 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про виплату додаткових винагород» , в частині позбавлення в повному обсязі щомісячної додаткової винагороди у розмірі до 30 000 гривень передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 за липень 2022 року (з 01.07.2022 по 31.07.2022 ) та листопад 2022 року (з 01.11.2022 по 30.11.2022);
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 30 000 гривень за липень 2022 року (з 01.07.2022 по 31.07.2022) та листопад 2022 року (з 01.11.2022 по 30.11.2022 ), передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі №160/6262/23 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Після відкриття провадження у справі ухвалою суду від 17.04.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - залишено без руху.
Ухвалою суду від 02.05.2023 продовжено розгляд адміністративної справи №160/6262/23 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 перейдено до розгляду справи №160/6262/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії , за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.
Підготовче засідання призначено на 4 липня 2023 року о 14:00.
Запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву та зобов`язано надати документи, витребувані ухвалою суду від 02.05.2023, а саме належним чином засвідчену копію наказу №499 від 05.12.2022 із додатком 6 до цього наказу та докази притягнення позивача до адміністративної або кримінальної відповідальності для долучення до матеріалів справи протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
16.06.2023 позивачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності.
В підготовче засідання 04.07.2023 учасники справи не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.
В підготовчому засіданні судом на місці ухвалено відкласти розгляд справи на 01.08.2023 р. об 11:30 год. та збільшено підготовче засідання на 30 днів.
07.07.2023 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача і його представника.
01.08.2023 в підготовче засідання, учасники справи, які про розгляд справи були повідомлені належним чином, не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.
Судом на місці ухвалено, закрити підготовче провадження та призначено судове засідання на 22.08.2023 р. об 10:30 год.
22.08.2023 сторони належним чином повідомлені, в судове засідання не з`явились.
Судом на місці ухвалено продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Відповідно до копії витягу наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2022 року №10 відповідно до указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022, мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 25.02.2022 №32/321/501/25т та від 26.02.2022 мобілізованих осіб сержантського та рядового складу зараховано до списку Державної спеціальної служби транспорту та призначено на посади 3 батальйону Військової частини НОМЕР_1 , зокрема солдата запасу ОСОБА_1 стрільцем 2 відділення охорони 2 взводу охорони 4 роти охорони 3 батальйону охорони Військової частини НОМЕР_1 , ВОС -100915Т, шпк «солдат».
За наказами командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №22 від 01.04.2022, №64 від 04.05.2022, №130 від 06.06.2022, №168 від 05.07.2022, №293 від 05.09.2022, №366 від 05.10.2022, №420 від 05.11.2022 ОСОБА_1 (позивачу) було нараховано та виплачено додаткову винагороди до 30 000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
В подальшому Військовою частиною НОМЕР_1 не було здійснено виплату позивачу щомісячної додаткової винагороди у розмірі до 30 000 грн. за липень 2022 року (з 01.07.2022 по 31.07.2022), що підтверджується наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №230 від 05.08.2022 «Про виплату додаткових винагород» (з додатком) і за листопад 2022 року (з 01.11.2022 по 30.11.2022), що підтверджується наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №499 від 05.12.2022 «Про виплату додаткових винагород» (з додатком).
Представником позивача до Військової частини НОМЕР_1 було направлено адвокатський запит із проханням надати наступну інформацію та обґрунтовану відповідь з копіями документів щодо підстави і причини не нарахування та не виплати військовослужбовцю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячної додаткової винагороди у розмірі до 30 000 грн. за липень 2022 року (з 01.07.2022 по 31.07.2022 ) та листопад 2022 року (з 01.11.2022 по 30.11.2022 ), передбаченою постановою КМУ №168 від 28.02.2022р.
Відповідач листом від 17.03.2023 року №1701 повідомив, що причиною і підставою для невиплати щомісячної додаткової винагороди був факт перебування 01.07.2022 року та 08.11.2022 року військовослужбовця ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, відповідно до якого складено протокол про адміністративне правопорушення від 02.07.2022 року №106 та протокол про військове адміністративне правопорушення від 08.11.2022 року.
Також за даними фактами були прийняті накази командира Військової частини НОМЕР_1 «Про призначення службових розслідувань» від 06.07.2022 №172 та від 10.11.2022 №435 та було призначено проведення службового розслідування з метою встановлення ступеня вини солдата ОСОБА_1 .
За результатами службового розслідування відповідно до наказів командира Військової частини НОМЕР_1 «Про підсумки службових розслідувань» від 09.07.2022 №180 та 15.11.2022 №447 щодо військовослужбовця ОСОБА_1 вжиті заходи дисциплінарного впливу, зокрема оголошено сувору догану.
Відповідачем до відповіді також надано витяги із наказів та довідку про доходи.
Відповідно до довідки про доходи встановлено, що Позивачу за липень 2022 року (з 01.07.2022 по 31.07.2022) та листопад 2022 року (з 01.11.2022 по 30.11.2022) не нарахована та не виплачена обов`язкова додаткова винагорода у розмірі до 30 000 гривень відповідно до постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» .
Позивач не погоджується з наказами командира Військової частини НОМЕР_1 в частині, що стосується позбавлення його додаткової винагороди передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 у розмірі 30 000 грн. за липень і листопад 2022 року.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Згідно ч. 3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
За визначенням у ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни регулює Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (Закон №2011-XII).
За ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів (абзац 1 п. 1 ст. 9 Закону №2011-XII).
До складу грошового забезпечення входять: - посадовий оклад, оклад за військовим званням; - щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); - одноразові додаткові види грошового забезпечення (пункт 2 статті 9 Закону №2011-XII).
За приписами пункту 4 статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються КМУ, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжується і на даний час діє.
28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України затверджено Постанову №168 про «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Пунктами 1, 3 постанови № 168 (в первісній редакції) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.
В подальшому до абз. 1 п. 1 вказаної постанови вносились зміни, зокрема постановами КМ № 217 від 07.03.2022 -і № 350 від 22.03.2022 (застосовується з 24 лютого 2022 року) п. 1 постанови був викладений у наступній редакції: Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.»
Постановою КМУ № 754 від 01.07.2022 (застосовується з 1 червня 2022 року) в абз.1 п. 1 внесені зміни: слова які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка замінити словами які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні);
після слова щомісячно доповнити словами (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць).
Доповнити постанову пунктом 2-1 такого змісту:
2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів..
За змістом п. 1 постанови КМУ №168 обов`язковими умовами виплати передбаченої нею додаткової винагороди військовослужбовцям є:
- період дії воєнного стану;
- безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з
національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;
- перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів;
- наказу командира (начальника).
Командиром Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) прийняті накази від 05.08.2022 № 230 «Про виплату додаткових винагород» і від 05.12.2022 №499 «Про виплату додаткових винагород». Вказаними наказами передбачено не виплачувати додаткову винагороду військовослужбовцям якими допущено правопорушення: перебування у стані алкогольного (наркотичного сп`яніння), самовільно залишили місце несення служби, щодо яких винесено постанови суду про вчинення адміністративних правопорушень, кримінальних правопорушень, та стосовно яких обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до додатку.
До таких осіб був включений і позивач.
Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV , затвержено Дисциплінарний статутом Збройних Сил України , яким визначається сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.
За визначенням наведеним у ст. 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.
Згідно ст. 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема: поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Частиною 3 ст. 5 Дисциплінарного статуту передбачено, що стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".
Відповідно до ст.ст. 84, 85 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.
За частинами 3-5 ст. 85 Дисциплінарного статуту службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.
Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.
Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, чи одержано інформацію про вчинення такого правопорушення військовослужбовцем, командир військової частини зобов`язаний у межах своїх повноважень вжити заходів щодо припинення такого правопорушення та негайно письмово повідомити про його вчинення відповідному прокуророві та спеціально уповноваженому суб`єктові у сфері протидії корупції.
Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення (ст. 86 Дисциплінарного статуту).
Як вбачається з матеріалів справи 06.07.2022 за №172 і 10.11.2022 за №435 командиром Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) прийняті накази «Про призначення службових розслідувань».
Відповідно до вимог ст. 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року №608 (зі змінами), виявлено дії які містять ознаки порушення військовослужбовцями: 2 взводу охорони 4 роти охорони 3 батальйону охорони солдатом ОСОБА_1 : вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України.
З метою з`ясування причин і умов, що сприяли виникненню даного випадку, а також встановлення ступеня вини військовослужбовця ОСОБА_1 наказано доручити проведення службових розслідувань по зазначеним фактам порушення помічнику командира з правової роботи -начальнику юридичної служби Військової частини НОМЕР_1 капітану юстиції ОСОБА_2 .
Згідно ст. 45 Статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підставою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни. Для притягнення військовослужбовця до такої відповідальності необхідно, щоб був зафіксований сам факт порушення, вину військовослужбовця повністю доведено, встановлено ступінь його вини та з`ясовано причини і умови, що сприяли вчиненню ним правопорушення.
При цьому, з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та визначення ступеня вини, прийняттю рішення про накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення може передувати проведення службового розслідування.
Згідно абзацу 4 пункту 2 розділу I Порядку №608 службове розслідування це комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
Пунктом 3 розділу ІІ Порядку №608 визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди - причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.
За приписами пункту 3 Розділу II Порядку №608 службове розслідування проводиться для встановлення:
неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення;
причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби;
ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства;
причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення;
причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).
Пунктами 1, 3 розділу ІІІ Порядку №608 установлено, що рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.
Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).
Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.
За вимогами частин 1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Згідно частин 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.
Частинами 1, 2 ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (ч. 6 ст. 77 КАС України).
В матеріалах справи відсутні матеріали службового розслідування відносно позивача, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості переконатись, що обставини вчиненого правопорушення установлені повно і всебічно.
З матеріалів справи взагалі не вбачається, що позивач був повідомлений про проведення службового розслідування відносно нього, а відтак він був позбавлений усіх основоположних прав передбачених пунктом 3 розділу ІV Порядку № 608.
Статтею 48 Статуту встановлено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:
г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля
на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);
ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);
д) пониження в посаді;
е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);
є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);
ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Зміст ст. 48 Статуту свідчить про те, що на військовослужбовців не може бути накладено дисциплінарне стягнення у вигляді обмеження у виплаті додаткової винагороди.
Відтак, аналіз ст. 48 Статуту свідчить про те, що на військовослужбовців не може бути накладено дисциплінарне стягнення у вигляді обмеження у виплаті додаткової винагороди.
Відповідач у відповіді на адвокатський запит вказав, що у зв`язку з перебуванням 01.07.2022 року та 08.11.2022 року військовослужбовця ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, відповідно до яких складено протокол про адміністративне правопорушення від 02.07.2022 року №106 та протокол про військове адміністративне правопорушення від 08.11.2022 року, що було оголошено наказами командира в/ч НОМЕР_1 щодо вжиття заходів дисциплінарного впливу та накладення фінансових санкцій у вигляді позбавлення премій та винагороди військовослужбовця.
Разом з тим, в Єдиному реєстрі судових рішень не міститься жодного постанови щодо притягнення позивача до адміністративного правопорушення.
Відповідно ч. 1 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Положеннями ч. 1 ст. 51 Кримінального кодексу України передбачено, що до осіб, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, судом можуть бути застосовані такі види покарань: 1) штраф; 2) позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу; 3) позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; 4) громадські роботи; 5) виправні роботи; 6) службові обмеження для військовослужбовців; 7) конфіскація майна; 8) арешт; 9) обмеження волі; 10) тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців; 11) позбавлення волі на певний строк; 12) довічне позбавлення волі.
Таким чином, ані положенням Дисциплінарного статуту, ані положеннями Кримінального кодексу України, не передбачено прийняття до військовослужбовців такого виду дисціплінарного стягнення, як позбавлення додаткової грошової винагороди.
На виконання ухвали суду від 02.05.2023 відповідачем не надано до суду докази притягнення позивача до адміністративної або кримінальної відповідальності.
З аналізу вказаних норм вбачається, що позбавлення військовослужбовців премій, додаткових винагород ставиться у залежність від скоєння ним дисциплінарних правопорушень та/або накладення дисциплінарних стягнень.
З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено належними доказами правомірність прийнятих наказів командира Військової частини НОМЕР_2 від 05.08.2022 року №230 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про виплату додаткових винагород» і від 05.12.2022 року №499 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про виплату додаткових винагород» , в частині позбавлення в повному обсязі щомісячної додаткової винагороди у розмірі до 30 000 гривень передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Щодо зобов`язальних вимог нарахувати та виплати ОСОБА_1 щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 30 000 гривень за липень 2022 року (з 01.07.2022 по 31.07.2022) та листопад 2022 року (з 01.11.2022 по 30.11.2022 ), то за відсутності у справі матеріалів службового розслідування відносно позивача, суд вважає за необхідне в даному випадку для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України вийти за межі позовних вимог і зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути питання нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 30 000 гривень за липень 2022 року (з 01.07.2022 по 31.07.2022) та листопад 2022 року (з 01.11.2022 по 30.11.2022), передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.
Згідно ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 90 КАС України).
Враховуючи встановлені обставини у справі, оцінивши докази надані сторонами, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.
Згідно ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», розподіл судових витрат відповідно до с. 139 КАС України судом не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 139, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії -задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати накази командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.08.2022 року №230 (з адміністративно-господарської діяльності) Про виплату додаткових винагород та від 05.12.2022 року №499 (з адміністративно-господарської діяльності) Про виплату додаткових винагород, в частині позбавлення в повному обсязі щомісячної додаткової винагороди у розмірі до 30 000 гривень передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 за липень 2022 року (з 01.07.2022 по 31.07.2022) та листопад 2022 року (з 01.11.2022 по 30.11.2022 ).
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) повторно розглянути питання нарахування та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 30 000 гривень за липень 2022 року (з 01.07.2022 по 31.07.2022) та листопад 2022 року (з 01.11.2022 по 30.11.2022), передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.
В решті позовних вимог-відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона