Справа № 520/14354/23
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 р. Справа № 520/14354/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНССЄРВІС" до Харківської митниці про визнання рішення протиправним та його скасування, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

12.06.2023 року до Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАНССЄРВІС", з адміністративним позовом до Харківської митниці, Головного управління Державного казначейства України в Харківській області в особі управління Державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області, в якому просить суд:

1) визнати чинною оцінку митної вартості товару за методом № 1;

2) визнати нечинним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 22.05.2023 р. №UА807000/2023/000194/2/;

3) визнати нечинною картку відмови в прийнятті митної декларації від 22.05.2023 р. №UА807200/2023/000268/;

4) стягнути з Державного бюджету в особі Управління Державного Казначейства у м. Харкові (за адресою: 61024, м. Харків, віл. Гуданова, 4/10) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТРАНССЄРВІС суму надмірно сплаченого ПДВ та мита у розмірі 132 582,48 грн.

Ухвалою суду залишено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНССЄРВІС" без руху. Надано строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом: 1) надання до суду уточненого адміністративного позову (для суду та відповідно до кількості учасників справи), в якому: 1.1) викласти прохальну частину позову з урахуванням вимог, передбачених положеннями ч.1 ст. 5 КАС України; 1.2) визначитись, хто є відповідачами по справі пред`явивши позовні вимоги до кожного з них; 1.3) зазначити точні найменування відповідачів, їх юридичні адреси та коди ЄДРПОУ (відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань); 2) надання до суду доказів доплати судового збору у встановленому Законом України "Про судовий збір" розмірі надавши до суду квитанцію на суму 5 368,00 грн.

На виконання ухвали суду представником позивача надано до суду уточнений адміністративний позов, в якому він, з урахуванням уточнених позовних вимог та з урахуванням клопотання про виправлення описки, просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості № UА807000/2023/000194/2 від 22.05.2023 року;

2) зобов`язати Харківську митницю підготувати висновок про повернення з Державного бюджету України позивачу суми 132 582,48 грн. надмірно сплаченого податку на додану вартість та мита за митною декларацією 23UА66U3 від 22.05.2023 року та подати його для виконання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Харківській області.

В якості відповідача вказано лише Харківську митницю.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване рішення Харківської митниці про коригування митної вартості №UА807000/2023/000194/2 від 22.05.2023 року є протиправним та підлягає скасуванню в судовому порядку. Також, наявні підстави для зобов`язання відповідача підготувати висновок про повернення з Державного бюджету України позивачу суми 132 582,48 грн. надмірно сплаченого податку на додану вартість та мита за митною декларацією 23UА66U3 від 22.05.2023 року та подати його для вико нання ГУДКСУ у Харківській області. Вказане стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі відповідно до статті 262 КАС України без виклику сторін в судове засідання. Запропоновано відповідачу надати відзив на позов, позивачу - відповідь на відзив.

Представником відповідача через систему "Електронний суд" надіслано відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що 22.05.2023 року до митного поста «Барабашово» Харківської митниці ТОВ «Транссєрвіс» (30428944) була подана митна декларація № UA807200/2023/005846 (23UA46U4) на товари: «Частини підшипників кулькових: заготовки….» код , що надійшло на адресу ТОВ «Транссєрвіс» за зовнішньоекономічним контрактом SHANDONG HIKING INTERNATIONAL COMMERCE GROUP CO., LTD 19/F, Xinkaida Mansion, №33 Longcheng Road, Shibei District, Qingdao, Shandong, China. Разом з ЕМД надано відповідний пакет документів.

Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД №UA807200/2023/005846, спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів (додаються), за кодами: 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості): по наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1); 106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів по наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1). Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД №UA807200/2023/005846, спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів (додаються), зокрема, за кодом 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості): По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1). Так, згідно вищезазначених приписів, 22.05.2023 до спецпідрозділу митниці (відділу контролю митної вартості управління адміністрування митних платежів, митної вартості та митно-тарифного регулювання) був направлений запит №347 щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товарів за ЕМД №UA807200/2023/005846. Причиною направлення вказаного запиту є спрацювання АСАУР щодо можливого заниження митної вартості. За результатом аналізу та співставлення вказаних документів було встановлено, що задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДМСУ раніше. У результаті порівняння задекларованого за ціною угоди рівня митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, було встановлено, що рівень митної вартості товару згідно ЄАІС 3,09 дол. США/кг., задекларований рівень митної вартості 2,48 дол. США/кг. (джерело: ЕМД №UA500080/2023/3008 від 07.05.2023 (товар №16). При цьому, декларантом не надано переклад та не зроблено верифікацію експортної митної декларації №00941524 від 28.10.2022 відповідно до ст. 254 МКУ та вимог листа ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2-10.16/11627-ЕП. Декларація країни відправлення №00941524 від 28.10.2022 складена на китайській мові без перекладу. Не надано коносамент, що передбачено умовами п. 7.1 Контракту №К-5434-1 та умовами поставки FOB і що унеможливлює провести ідентифікацію номеру коносаменту в митній декларації країни відправлення. Також, співставленням граф декларації країни відправлення №00941524 від 28.10.2022 було виявлено що в ній міститься посилання на коносамент за номером №QDJY078532. Також, згідно з товаросупровідними документами поставка товару за ЕМД поданими до митного оформлення було за маршрутом Qingdao (Китай) Gdansk (Польша) морським перевезенням у контейнері TRHU1780261. Однак, декларантом не було подано до митного оформлення коносаменту на морське перевезення. Декларантом позивача не було надано до митниці рахунку на оплату транспортно-експедиторських послуг, наявність якого визначається Договором (контрактом) про перевезення 170222-2 від 17.02.2022 та розд. ІІІ Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599. Таким чином, за результатами проведеного посадовою особою митниці аналізу документів, наданих разом з ЕМД №UA807200/2023/005846 від 22.05.2023 виявлено, що надані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме, складової, передбаченої п.5 ч.10 ст.58 МКУ - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Вищевикладене обумовило наявність у посадової особи митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості товару позивача, заявленої у ЕМД №UA807200/2023/005846 від 22.05.2023, наявність якого є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. У зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Представником позивача надіслано до суду відповідь на відзив, в якій він підтримав свою правову позицію, викладену у позовній заяві, додатково зазначивши, що згідно договору про надання транспортно-експедиційних послуг експедитор самостійно заключає договори з перевізниками, портами, складами, та іншими особами, задіяними в перевезенні та обробці вантажу. ТОВ «ТРАНССЄРВІС» компенсує вартість таких робіт на підставі рахунків експедитора. Безпосередні договори між експедитором та перевізниками - це внутрішні взаємостосунки суб`єктів господарювання і тому не витребувались ТОВ «ТРАНССЄРВІС». Вказані у довідці витрати на транспортування до кордону України складаються з морського перевезення (судноплавна лінія СМА), розвантаження з борту судна та обробка контейнера (порт Гданск), перевантаження товару з контейнеру в авто (склад в Польщі), і тільки останній етап перевезення зі складу в Польщі до кордону України виконував вказаний у CMR перевізник - ТОВ «Львівська автобаза №1». Витрати на транспортування були оплачені позивачем згідно виставлених рахунків. Щодо ненадання заявки зазначив, що ТОВ «ТРАНССЄРВІС» та експедитору як сторонам договору про транспортно-експедиційне обслуговування ця заявка не завжди потрібна і тому не була зроблена. Таким чином, підприємством (декларантом) для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару були подані всі документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України, в яких були відсутні розбіжності, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. А відтак, Позивачем надано всі необхідні документи для визначення митної вартості, а збільшення митної вартості є необґрунтованою та такою, що не ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Представником відповідача через систему "Електронний суд" надіслано заперечення, в яких також підтримано правову позицію, викладену у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАНССЄРВІС" () зареєстроване в якості юридичної особи.

21.03.2021 ТОВ «Транссєрвіс» (Покупець) укладено зовнішньоекономічний Контракт №К-5434-1 з SHANDONG HIKING INTERNATIONAL COMMERCE GROUP CO., LTD 19/F, Xinkaida Mansion, №33 Longcheng Road, Shibei District, Qingdao, Shandong, China (Продавець), за умовами якого Продавець продає, а Покупець купує на умовах FOB (франко-порт) Китай, згідно ІНКОТЕРМС 2010, Товар в асортименті, кількості та по ціні, зазначеною в специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного Контракту (а.с. 16 - 20).

Так, сторонами Контракту складено та підписано Доповнення (Специфікації) №2 від 08.11.2021 та №1 від 13.09.2021 до Контракту від 21.03.2021 (а.с. 21 - 23).

З метою митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно умов вищевказаного Контракту, декларантом було подано до Харківської митниці ЕМД №UA807200/2023/005846 (23UA46U4) від 22.05.2023 року (а.с. 14 - 15) на товари, що надійшли на адресу ТОВ «Транссєрвіс» за зовнішньоекономічним Контрактом №К-5434-1, укладеним 21.03.2021 з SHANDONG HIKING INTERNATIONAL COMMERCE GROUP CO., LTD 19/F, Xinkaida Mansion, №33 Longcheng Road, Shibei District, Qingdao, Shandong, China.

У графі 44 вказаної ЕМД декларантом були зазначені наступні документи:

- за кодом « 0271» - пакувальний лист б/н від 18.01.2022;

- за кодом « 0380» - інвойс № HL20220118 від 18.01.2022;

- за кодом « 0730» - автотранспортна накладна №А №100502 від 16.05.2023;

- за кодом « 0861» - сертифікат про походження товару №А №100502 від 28.10.2022;

- за кодом « 3001» - банківський платіжний документ №п/д №117 від 10.11.2021;

- за кодом « 3001» - банківський платіжний документ №п/д №143 від 20.01.2022;

- за кодом « 3007» - Довідка про транспортно-експ.витрати №160523-12 від 16.05.2023;

- за кодом « 4100» - зовнішньоекономічний договір №К-5434-1 від 23.03.2021;

- за кодом « 4103» - доповнення до зовнішньо економ. Договору №ДОДАТКОВА УГОДА №1 від 13.09.2021;

- за кодом « 4103» - доповнення до зовнішньо економ. Договору №ДОДАТОК (СПЕЦИФІКАЦІЯ) №2 від 08.11.2021;

- за кодом «d4207» - договір про надання послуг митного брокера 037/22 від 28.12.2022;

- за кодом « 4301» - договір (контракт) про перевезення 170222-2 від 17.02.2022;

- за кодом « 9000» - інші некваліфіковані документи № лист №77 від 22.05.2023;

- за кодом « 9000» - інші некваліфіковані документи № фото від 22.05.2023;

- за кодом « 9610»

- копія митної декларації країни відправлення №00941524 від 28.10.2022.

Митну вартість було заявлено за першим методом (ціною договору).

У відзиві на позов представник митного органу зазначив, що під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості товару, визначеної в ЕМД, спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, зокрема, за кодами: 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості): по наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1); 106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів по наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1).

За результатами опрацювання товаросупровідних документів виявлено, що декларантом документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні; декларантом заявлено неповні та недостовірні відомості про митну вартість товару.

У зв`язку з чим, 22.05.2023 управлінням митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД направлено декларанту повідомлення № 406738 щодо проведення консультації декларанта з митним органом. Запропоновано надати відповідь на повідомлення (а.с. 28).

Листом від 22.05.2023 року №22/05-1 повідомлено митний орган, що надати додаткові документи немає можливості (а.с. 87).

Харківською митницею відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ТРАНССЄРВІС" у митному оформленні товару та прийнято рішення про коригування митної вартості товару № UА807000/2023/000194/2 від 22.05.2023 року, в якому обґрунтовано причини, через які заявлену декларантом митну вартість Товару не може бути визнано на підставі вимог ст. ст. 54, 55, 57, 58, 59 МК України (а.с. 10 - 11).

Так, у результаті порівняння задекларованого за ціною угоди рівня митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, було встановлено, що рівень митної вартості товару згідно ЄАІС 3,09 дол. США/кг., задекларований рівень митної вартості 2,48 дол. США/кг. (джерело: ЕМД №UA500080/2023/3008 від 07.05.2023 (товар №16).

На підставі вказаного вище рішення про коригування митної вартості товару, Харківською митницею видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.05.2023 року №UА807200/2023/000268 (а.с. 8 - 9).

Як свідчать матеріали справи, ТОВ "ТРАНССЄРВІС"" складена нова МД ІМ 40 ДЕ МД №23UA66U3, відповідно до якої товари були випущені у вільний обіг та визначено ціну товару за другорядним (резервним) методом (а.с. 12 - 13).

В позовній заяві позивач зазначив, що різниця митної вартості склала 132 582,48 грн.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, регулюються положеннями Митного кодексу України, а також положеннями Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Статтею 5 Митного кодексу України визначено, що Державна митна політика - це система принципів та напрямів діяльності держави у сфері захисту митних інтересів та забезпечення митної безпеки України, регулювання зовнішньої торгівлі, захисту внутрішнього ринку, розвитку економіки України та її інтеграції до світової економіки. Державна митна політика є складовою частиною державної економічної політики.

У відповідності до пунктів 21, 23, 24, 29 частини 1 статті 4 Митного кодексу України митна процедура - зумовлені метою переміщення товарів через митний кордон України сукупність митних формальностей та порядок їх виконання; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і митними органами, а також автоматизованою системою митного оформлення з метою дотримання вимог законодавства України з питань митної справи.

Згідно із частиною 1 статті 336 Митного кодексу України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом: 1) перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України; 2) митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян); 3) обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України; 4) усного опитування громадян та посадових осіб підприємств; 5) огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, вільних митних зон, магазинів безмитної торгівлі та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою відповідно до цього Кодексу та інших законів України покладено на митні органи; 6) перевірки обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України та/або перебувають під митним контролем; 7) проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; 8) направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу; 9) пост-митний контроль.

В силу приписів ч. 2 ст. 246 Митного кодексу України порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених, у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його змінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також, документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 МКУ митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення за явленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положеннями частини 5 статті 54 МКУ митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Таким чином, митниця зобов`язана здійснювати контроль за повнотою нарахування митних платежів та правильністю визначення бази митного оподаткування, зокрема, митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до пункту 2(а) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом, або аналогічного товару.

Відповідно до пункту 2(b) статті під "дійсною вартістю" повинна розумітись ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції.

Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за №1360/21672, затверджено Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа.

Відповідно до п.4.5 розділу IV Порядку № 631 при здійсненні митного оформлення виконуються, зокрема, такі митні формальності: 4.5.4. Контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД шляхом аналізу ЕК МД та ЕК ДМВ (ЕМД та ЕДМВ) за допомогою АСАУР (автоматизованої системи аналізу управління ризиками).

Згідно статті 361 МК України, управління ризиками - це робота митних органів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на оптимізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Під ризиком розуміється ймовірність недотримання вимог законодавства України з питань митної справи.

Митні органи застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю.

Цілями застосування системи управління ризиками є:

1) запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи;

2) забезпечення більш ефективного використання наявних у митних органів ресурсів та зосередження їх уваги на окремих згрупованих об`єктах аналізу ризику, щодо яких є потреба у застосуванні окремих форм митного контролю їх сукупності, а також у підвищенні ефективності митного контролю (областях ризику);

3) забезпечення в межах повноважень митних органів заходів із захисту національної безпеки, життя і здоров`я людей, тварин, рослин, довкілля, інтересів споживачів;

4) прискорення митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визнання митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості є рекомендацією посадовій особі митного органу опрацювати подані до митного оформлення документи.

В подальшому, зазначені обставини стали підставою для перевірки повноти достовірності документів, наданих декларантом на підтвердження заявленої митної вартості, що узгоджується з п.8 розділу 2 Методичних рекомендацій, відповідно до якого у випадках спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 53 МК України здійснює запит додаткових документів.

Відповідно до п.2 розділу 2 Методичних рекомендацій, після надходження запиту від підрозділу митного оформлення, посадовою особою спеціалізованого підрозділу здійснено зокрема перевірку документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, вивчення маршруту транспортування товарів та перевірки достовірності декларування витрат на транспортування; перевірку включення/не включення складових митної вартості; порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною в органу до ходів і зборів інформацією про рівень цін на такі товари; порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено; перевірку наявності ознак підробки документів, які підтверджують митну вартість; перевірку наявності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість товарів.

З метою митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно умов вищевказаного Контракту, декларантом було подано до Харківської митниці ЕМД №UA807200/2023/005846 (23UA46U4) від 22.05.2023 року (а.с. 14 - 15) на товари, що надійшли на адресу ТОВ «Транссєрвіс» за зовнішньоекономічним Контрактом №К-5434-1, укладеним 21.03.2021 з SHANDONG HIKING INTERNATIONAL COMMERCE GROUP CO., LTD 19/F, Xinkaida Mansion, №33 Longcheng Road, Shibei District, Qingdao, Shandong, China.

У графі 44 вказаної ЕМД декларантом були зазначені наступні документи: - за кодом « 0271» - пакувальний лист б/н від 18.01.2022; - за кодом « 0380» - інвойс № HL20220118 від 18.01.2022; - за кодом « 0730» - автотранспортна накладна №А №100502 від 16.05.2023; - за кодом « 0861» - сертифікат про походження товару №А №100502 від 28.10.2022; - за кодом « 3001» - банківський платіжний документ №п/д №117 від 10.11.2021; - за кодом « 3001» - банківський платіжний документ №п/д №143 від 20.01.2022; - за кодом « 3007» - Довідка про транспортно-експ.витрати №160523-12 від 16.05.2023; - за кодом « 4100» - зовнішньоекономічний договір №К-5434-1 від 23.03.2021; - за кодом « 4103» - доповнення до зовнішньо економ. Договору №ДОДАТКОВА УГОДА №1 від 13.09.2021; - за кодом « 4103» - доповнення до зовнішньо економ. Договору №ДОДАТОК (СПЕЦИФІКАЦІЯ) №2 від 08.11.2021; - за кодом «d4207» - договір про надання послуг митного брокера 037/22 від 28.12.2022; - за кодом « 4301» - договір (контракт) про перевезення 170222-2 від 17.02.2022; - за кодом « 9000» - інші некваліфіковані документи № лист №77 від 22.05.2023; - за кодом « 9000» - інші некваліфіковані документи № фото від 22.05.2023; - за кодом « 9610» - копія митної декларації країни відправлення №00941524 від 28.10.2022. Митну вартість було заявлено за першим методом (ціною договору).

Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості товару, визначеної в ЕМД, спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, зокрема, за кодами: 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості): по наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1); 106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів по наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1).

В спірному рішенні про коригування митної вартості товару № UА807000/2023/000194/2 від 22.05.2023 року обґрунтовано причини, через які заявлену декларантом митну вартість Товару не може бути визнано на підставі вимог ст. ст. 54, 55, 57, 58, 59 МК України (а.с. 10 - 11).

Так, за результатами митного контролю Харківською митницею встановлено, зокрема, що декларантом не надано переклад та не зроблено верифікацію експортної митної декларації №00941524 від 28.10.2022 (а.с. 85) відповідно до ст. 254 МКУ та вимог листа ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2-10.16/11627-ЕП. Декларація країни відправлення №00941524 від 28.10.2022 складена на китайській мові без перекладу.

З приводу цих тверджень митного органу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі- продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Отже, серед документів, які підтверджують митну вартість товару, митна декларація країни відправлення відсутня.

Згідно з ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Отже, копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і має бути оформлена відповідно до чинного законодавства країни.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 09.04.2021 року у справі № 804/5143/16 (провадження №К/9901/30264/18), що враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Стосовно тверджень митного органу, викладеного в спірному рішенні, щодо обов`язку декларанта надання копії митної декларації країни відправлення з перекладом та з проведенням верифікації експортної митної декларації, суд зазначає, що згідно з листом Державної митної служби України від 08.10.2010 р. № 11/2-10.16/11627-ЕП, адресованим начальникам регіональних митниць (крім Регіональної інформаційної митниці), на який у повідомленнях, вказаних вище, посилається митний орган при витребуванні додаткових документів, начальникам митниць, з метою вирішення питання практичної реалізації Угоди про інформаційне забезпечення між Держмитслужбою та Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати, 02.08.2010 підписано протокол, яким передбачено, зокрема, що експортна митна декларація на товари походженням з КНР може використовуватися митними органами України як додаткова довідкова інформація за умови верифікації такої декларації та її перекладу на державну мову Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати.

Відтак, вимога митниці про надання перекладу документів українською мовою є правомірною лише у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей.

Відповідно, в цій частині висновки та твердження митного органу необґрунтовані.

В той час, митним органом зазначено, що декларантом разом з ЕМД не надано коносамент, що передбачено умовами п. 7.1 Контракту №К-5434-1 та умовами поставки FOB і що унеможливлює провести ідентифікацію номеру коносаменту в митній декларації країни відправлення.

Відповідно до пп. "б" п.2 ч.1 ст. 335 МК України, під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: 2) при перевезенні водним транспортом: б) декларація про вантаж, яка містить, зокрема, відомості про найменування портів відправки, портів заходу судна, завантаження та вивантаження товарів, першого порту відправки товарів, порту вивантаження товарів, що залишаються на борту, перелік коносаментів або інших документів, що підтверджують наявність та зміст договору морського (річкового) перевезення, кількість вантажних місць товару, опис та вид упаковки товарів, які підлягають вивантаженню у даному порту.

Згідно статті 135 Кодексу торговельного мореплавства України, правовідносини між перевізником і одержувачем вантажу визначаються коносаментом. Умови договору морського перевезення, не викладені в коносаменті, обов`язкові для одержувача, якщо в коносаменті зроблено посилання на документ, в якому вони викладені.

Суд звертає увагу, що FOB (… named port of shipment) англ. Free On Board, або Франко борт (… назва порту відвантаження) термін Інкотермс 2000 та 2010, який означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом.

Правова суть коносаменту полягає в тому, що він є документом, який відтворює зміст укладеного договору морського перевезення вантажу, його умови, а тому засвідчує наявність останнього. Коносамент доказує, що перевізник прийняв вантаж, виражає обов`язок перевізника видати вантаж одержувачу і цим визначає правовідносини між перевізником і одержувачем вантажу. Саме тому, визначення коносамента як документа, що визначає правовідносини між перевізником і одержувачем вантажу, слід розглядати як окрему функцію коносамента.

Коносамент товаророзпорядчий транспортний документ, що видається морським перевізником вантажу його відправнику що засвідчує прийняття вантажу до перевезення і містить зобов`язання доставити вантаж до пункту призначення і передати його одержувачу.

Згідно пункту 7.1 зовнішньоекономічного Контракту №К-5434-1 від 23.03.2021 року, відвантаження Товару здійснюється не пізніше дати, зазначеній в специфікації. Продавець зобов`язаний відправити кур`єрською поштою наступні документи:

- сертифікати якості (протоколи результатів контролю);

- інвойс 3 екз.;

- пакувальний лист 3 екз.;

- комплект коносаментів;

- сертифікат походження (Форма А);

- прайс-лист та калькуляцію собівартості виробника (за вимогою);

- копію експортної митної декларації.

Датою відвантаження є дата коносаменту. Обов`язки Продавця по поставці товару вважаються виконаними з дати передачі товару транспортному агенту, вказаному Покупцем, при умовах поставки FOB (а.с. 17).

Відповідно до ст. 4 МК України, вантаж експрес-перевізника - консолідовані за транспортним (перевізним) документом (авіаційна вантажна накладна (Air Waybill), автомобільна вантажна накладна (CMR), коносамент (Bill of Lading) тощо) міжнародні експрес-відправлення чи міжнародні експрес-відправлення, що не увійшли до складу цих консолідованих міжнародних експрес-відправлень за своїм характером, розмірами або з інших причин, що переміщуються (пересилаються) експрес-перевізником через митний кордон України.

Як зазначено представниками сторін у відзиві на позов та у відповіді на відзив, перевезення товару здійснювалося морським транспортом (судном) за маршрутом Qingdao (Китай) Gdansk (Польша).

Представник відповідача у відзиві на позов зазначив, що згідно з товаросупровідними документами поставка товару за ЕМД поданими до митного оформлення було за маршрутом Qingdao (Китай) Gdansk (Польша) морським перевезенням у контейнері TRHU1780261.

Однак, декларантом не було подано до митного оформлення коносаменту на морське перевезення, що не спростовано ним ні у позовній заяві, ні у відповіді на відзив.

Суд не приймає до уваги наданий разом з відповіддю на відзив коносамент (Bill of Lading) QDJY076532, оскільки останній не було надано разом з ЕМД №UA807200/2023/005846 (23UA46U4) від 22.05.2023 року, який не зазначено в графі №44 митної декларації, а надано лише до суду. Тобто, фактично на момент митного оформлення товару та переміщення його через митний кордон у декларанта був відсутній такий документ. Пояснень щодо ненадання коносаменту разом з митною декларацією позивачем не зазначено, судом не встановлено.

Також, згідно п.2.3 Контракту №К-5434-1 від 23.03.2021 позивачем було обрано базис поставки FOB, Qingdao у відповідності з нормами ІНКОТЕРМС-2010.

Відповідно до п.3 Інкотермс-2010 «Вибраний термін Інкотермс може працювати, лише якщо сторони визначили пункт чи порт, а ще краще, якщо сторони визначили якомога точніше такий пункт чи порт. Хорошим прикладом такого уточнення є наступний; "FCA 38 Cours Albert ler, Париж, Франція Incoterms® 2010".

Відповідно до термінів Інкотермс Ex Works (EXW, Франко завод), Free Carrier (FCA, Франко перевізник), Delivered at Terminal (DAT, Постачання на терміналі), Delivered at Place (DAP, Постачання призначення), Delivered Duty Paid (DDP, Постачання з оплатою мит), Free Alongside Ship (FAS, Вільно вздовж борту судна) і Free on Board (FOB, Вільно на борту), названий пункт представляє місце, де здійснюється постачання та перехід ризику на покупця».

При виборі того чи іншого базису поставки необхідно суворо дотримуватись термінології ІНКОТЕРМС. Застосовуючи той чи інший термін необхідно вказувати конкретний географічний пункт (а іноді й точне місце).

Проте, у експортній митній декларації №00941524 від 28.10.2022 умови поставки FOB зазначені без назви порта та/або населеного пункту (а.с. 85).

Щодо тверджень митного органу, що на підтвердження вартості перевезення оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України рахунку на оплату транспортно- експедиторських послуг надано не було, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.4 ст.58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту, іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту, іншого місця ввезення на митну територію України.

Згідно із п. 5 ч.10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Відповідно до розділу ІІІ Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч.2 ст.53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

До зазначених документів можуть належати:- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

У відзиві на позов представник митного органу зазначив, що разом з ЕМД №UA807200/2023/005846 декларантом до митниці були надані наступні транспортні (перевізні) документи: - за кодом « 4301» - договір (контракт) про перевезення 170222-2 від 17.02.2022; - за кодом « 0730» - автотранспортна накладна №А №100502 від 16.05.2023; - за кодом « 3007» - Довідка про транспортно-експ.витрати №160523-12 від 16.05.2023.

Проте, разом з ЕМД декларантом не було надано рахунку на оплату транспортно-експедиторських послуг, наявність якого визначається розділом ІІІ Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що витрати на транспортування були оплачені Позивачем згідно виставлених рахунків.

В матеріалах справи міститься довідка про транспортно-експедиторські послуги від 16.05.2023 №160523-12 за підписом директора ТОВ "ЄВРО ФОРВАРДІНГ" (а.с. 27).

Положення пп.4.3.1 п.4.1 розділу 4 "Порядок розрахунків" договору №170222-2 Про транспортно-експедиторське обслуговування від 17.02.2022 визначають умови проведення розрахунків між Клієнтом та Експедитором, зокрема, оплата за послуги перевезення вантажу автомобільним, залізничним, авіатранспортом здійснюється у визначені строки з моменту виставлення / видання Експедитором рахунку (а.с. 78).

Так, разом з відповіддю на відзив надав копії рахунків на оплату №2658 від 15.05.2023, №2321 від 28.04.2023 та №751 від 22.02.2023, виставлених ТОВ "ЄВРО ФОРВАРДІНГ" (Постачальник) ТОВ "ТРАНССЄРВІС" (Покупець) за морське перевезення вантажу за договором №170222-2 Про транспортно-експедиторське обслуговування від 17.02.2022.

Проте, позивачем не надано доказів підтвердження сплати вартості транспортно-експедиторського обслуговування, матеріали справи таких не містять.

Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту від 14.10.1997 №363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за №128/2568 визначено, що перевізники приймають вантажі для перевезення на підставі укладених Договорів із Замовниками згідно з заявками або за разовими договорами. Заявка (разовий договір), що укладається на підставі основного договору на транспортно-експедиційне обслуговування, є одним з обов`язковим документів, на підставі якої здійснюється будь-яке перевезення, оскільки саме в заявці зазначаються детальні умови конкретної послуги, включаючи і її вартість. Згідно з даними, зазначеними в Заявці, експедитор складає відповідні розрахункові документи - рахунок (попередній, остаточний).

У відповіді на відзив представник декларанта зазначив, що ТОВ «ТРАНССЄРВІС» та експедитору як сторонам договору про транспортно-експедиційне обслуговування ця заявка не завжди потрібна і тому не була зроблена.

Суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки згідно п.1.3 договору про транспортно-експедиторське обслуговування №170222-2 від 17.02.2022, під кожне перевезення Клієнт надає Експедитору заявку, в якій зазначається найменування, кількість вантажу, маршрут перевезення, заплановану дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу, дані про вантажовідправника та вантажоодержувача, а також інша необхідна інформація, що стосується організації ТЕО Заявка подається за 2 тижні до початку завантаження і готовності вантажу до перевезення (а.с. 77 - 79).

Тобто, положеннями даного договору передбачено наявність Заявки, як невід`ємної частини Договору, та документів, що визначають істотні умови конкретного перевезення за договором, однак при митному оформленні даний документ було не подано, що також не спростовано позивачем.

Суд також звертає увагу, що 22.05.2023 управлінням митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД направлено декларанту повідомлення № 406738 щодо проведення консультації декларанта з митним органом. Запропоновано надати відповідь на повідомлення (а.с. 28).

Листом від 22.05.2023 року №22/05-1 повідомлено митний орган, що надати додаткові документи немає можливості (а.с. 87).

Верховний Суд в постановах від 02.04.2019 по справі №826/14258/15 (адміністративне провадження №К/9901/23135/18), від 02.04.2019 по справі №815/4150/14 (адміністративне провадження №К/9901/3483/18), від 16.04.2019 по справі №804/1627/15 (адміністративне провадження №К/9901/16665/18), а також від 16.04.2019 року по справі №804/16271/15 (адміністративне провадження №К/9901/16665/18), зазначив, що саме на позивача покладається обов`язок доведення правильності визначення митної вартості свого товару, заявленої у ЕМД. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Відповідно до ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 6 ст.54 МК України встановлено, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів:

- у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст.53 МК України;

- відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (п.2 ч.6 ст.54 МК України);

- невідповідності обраного декларантом методу визначення митної вартості товару, умовам наведеним у главі 9 МКУ(п.3 ч.6 ст.54 МК України).

Відповідно до ст.58 МК України (метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) розрахунки згідно з цією статтею робляться на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (ч.9 ст.58 МК України); використані декларантом відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально (ч.21 ст.58 МК України).

Згідно з ч.2 ст.58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Зазначені обставини у виді розбіжностей в наданих до митного оформлення документах, відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та розбіжність заявлених рівнів митної вартості в порівнянні з наявною в митниці ціновою інформацією за фактами митних оформлень подібних товарів у найближчий час до часу митного оформлення оцінюваних товарів виключали можливість для митного органу визнати заявлену декларантом та розраховану за основним методом митну вартість товарів.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 02.04.2019 по справі №826/14258/15, від 02.04.2019 по справі №815/4150/14.

Також, відповідачем відповідно до положень ч.3 ст.57 МКУ проаналізовано можливість визначення митної вартості товару позивача за другорядними методами сформовано висновок про неможливість визначення митної вартості товарів за першим методом (за ціною угоди), та керуючись статтями 54, 55, 60, 61 МКУ прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів за другорядним методом (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів). Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно ст.64 МКУ. За основу для обрахунку митної вартості товару № 1 взято інформацію щодо визнаної митної вартості товару згідно митного оформлення, яке вже здійснено за ЕМД від 07.05.2023 UA500080/2023/3008 на рівні 3,09 USD/кг. (а.с. 10 - 11).

Тобто, джерелами інформації для даного рішення є наявна у ЄАІС та АСМО "Інспектор" цінова інформація про митні оформлення подібних товарів здійснене у максимально наближений термін, а саме за ЕМД від 07.05.2023 UA500080/2023/3008. Коригування митної вартості здійснено за другорядним методом (метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) у відповідності до ст.ст. 60,61 МКУ.

Підстави обрання другорядного (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) методу визначення митної вартості, джерела зазначені у графі 33 рішення про коригування митної вартості.

Таким чином, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів оформлене з додержанням вимог ч.2 ст.55 МК України та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195.

Крім того, суд зазначає, що товар оформлений у митному відношенні у вільне використання по МД ІМ 40 ДЕ МД №23UA66U3 з використанням права декларанта на випуск товару у вільний обіг шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х Митного кодексу України у відповідності до положень частини 7 статті 55 МК України.

При цьому, позивач не звертався до митниці стосовно перегляду рішення про коригування митної вартості.

З огляду на вище викладене, рішення про коригування митної вартості товарів винесено на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами МКУ та інших підзаконних нормативних актів, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідних рішень, а тому обставини для його скасування відсутні.

Враховуючи законність прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, решта позовних вимог також не підлягає задоволенню.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНССЄРВІС".

Зважаючи на що, розподіл судових витрат відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНССЄРВІС" (вул. Маршала Батицького, буд. 4, м. Харків, 61038, ) до Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16Б, м. Харків, 61003, ) про визнання рішення протиправним та його скасування, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.