Справа № 420/9070/23
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9070/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В. за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., представника заступника керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси - Уліцької А.В., представника позивача - Островської Л.Л., представника відповідача - Борисенко О.А., представника третьої особи - Антоненка І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Служби у справах дітей Одеської міської ради до Департаменту освіти та науки Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Комунальна установа "Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Хаджибейського району м. Одеси", про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси звернувся до Одеського окружного адміністративного суду в інтересах держави в особі Служби у справах дітей Одеської міської ради з позовом до Департаменту освіти та науки Одеської міської ради, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту освіти і науки Одеської міської ради щодо ненарахування та невиплати випускникам загальноосвітніх навчальних закладів комунальної форми власності Малиновського району міста Одеси, які мали статус дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, одноразової грошової допомоги у розмірі 6 прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, передбаченої ч.7 ст.8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування";

- зобов`язати Департамент освіти і науки Одеської міської ради нарахувати та виплатити всім випускникам загальноосвітніх навчальних закладів комунальної форми власності, розташованих на території Малиновського району міста Одеси, які мали статус дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, одноразової грошової допомоги у розмірі 6 прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, передбачену ч.7 ст.8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" з розміру, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" та Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Малиновською окружною прокуратурою міста Одеси в порядку, передбаченому ст.23 Закону України «Про прокуратуру», вивчено стан додержання вимог чинного законодавства з питань соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за результатами вивчення якого встановлені порушення Департаментом освіти та науки Одеської міської ради вимог ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» в частині ненарахування та невиплати одноразової грошової допомоги випускникам загальноосвітніх навчальних закладів комунальної форми власності на території Малиновського району м. Одеси, Одеської територіальної громади, які мали статус дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Згідно інформації Департаменту освіти і науки Одеської міської ради у 2020/2021 навчальних роках 29 дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування закінчили навчання у закладах середньої освіти Малиновського району м. Одеси, з них випускників 9-х класів - 15 осіб, 11(12) класів - 14 осіб.

Зокрема, згідно вищевказаної інформації встановлено, що у 2020-2021 навчальному році навчальні заклади середньої освіти комунальної форми власності на території Малиновського району м.Одеси закінчили: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ; ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ; ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ; ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_15 ; ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_16 ; ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_17 ; ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_18 ; ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_19 ; ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ; ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_20 ; ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_21 ; ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_22 ; ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_14 .

Зі змісту інформації Департаменту освіти і науки Одеської міської ради листами від 15.02.2023 за №01-19-3/362/496 та від 28.02.2023 за №01-19-4/634/607 вбачається, що жодному із випускників загальноосвітніх навчальних закладів Малиновського району міста Одеси із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, одноразова грошова допомога в розмірі 6 прожиткових мінімумів, як це передбачено ч.7 ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», впродовж 2020-2021 років не виплачувалась.

Відповідно до інформації Служби у справах дітей Одеської міської ради від 03.02.2023 №159/04 головним розпорядником бюджетних коштів спрямованих на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 6 прожиткових мінімумів, що передбачено ч.7 ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» є Департамент освіти та науки Одеської міської ради.

Департамент освіти та науки Одеської міської ради листами від 15.02.2023 за №01-19-3/362/496 та від 28.02.2023 за №01-19-4/634/607 повідомляє, що одноразову грошову допомогу в розмірі 6 прожиткових мінімумів, яке це визначено ч.7 ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» дітям-сиротам та дітям позбавлених батьківського піклування, які є випускниками загальноосвітніх навчальних закладів Малиновського району міста Одеси, не виплачувалось, оскільки відсутні підстави для здійснення цієї виплати.

Прокурор вказав, що Служба у справах дітей бере участь у здійсненні заходів щодо соціального захисту і захисту прав та інтересів дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і несе відповідальність за їх дотримання, а також координує здійснення таких заходів, зокрема стосовно соціального захисту дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб із їх числа. Служби у справах дітей представляють у разі необхідності інтереси дітей в судах, у їх відносинах з підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності.

Вказані повноваження стосовно дітей, які перебувають на її первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, здійснює Служба у справах дітей Одеської міської ради.

Прокурор зазначив, що Служба у справах дітей Одеської міської ради листом від 03.02.2023 за №159/04 повідомила окружну прокуратуру, що взагалі не володіє інформацією про кількість дітей-сиріт із числа випускників середніх закладів освіти та виплати вищеперерахованим дітям-сиротам та дітям позбавлених батьківського піклування, які є випускниками загальноосвітніх навчальних закладів Малиновського району міста Одеси.

При цьому, згідно листа від 24.03.2023 за №397 Служба у справах дітей Одеської міської ради не вживала заходів, спрямованих на поновлення порушених прав вказаних у позові дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги по закінченню ними навчального закладу, що в свою чергу вказує на її бездіяльність, а тому окружна прокуратура звертається до суду шляхом подання позовної заяви в її інтересах до Департаменту освіти і науки Одеської міської ради з метою виплати одноразової грошової допомоги по закінченню навчального закладу дітям, із числа пільгових категорій.

Ухвалою від 15.05.2023 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 24.05.2023 року за клопотанням представника Департаменту освіти та науки Одеської міської ради залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Комунальну установу «Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Малиновського району м. Одеси».

Ухвалою від 24.05.2023 року за заявою представника Департаменту освіти та науки Одеської міської ради призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 03.08.2023 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.

Ухвалою від 03.08.2023 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 30.08.2023 року на 11:00 год., з`явилися прокурор, представник позивача, представник відповідача та представник третьої особи.

Під час судового розгляду справи прокурор позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник позивача (Служби у справах дітей Одеської міської ради) під час судового розгляду не погодилася з доводами прокурора щодо наявності підстав для виплати дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування одноразової допомоги, якщо ці особи після закінчення навчального закладу не були працевлаштовані.

05.06.2023 року до суду від Служби у справах дітей Одеської міської ради надійшли письмові пояснення, в яких остання зазначила, що вказаним прокурором у позові особам допомога не виплачувалася, оскільки вони після закінчення 11-х класів продовжили навчання. Передбачена ч.7 ст.8 Закону одноразова допомога виплачується дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, при працевлаштуванні після закінчення навчального закладу.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві, вважав позов необґрунтованим, просив у його задоволенні відмовити.

22.05.2023 року від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позов, у якому відповідач зазначив, зокрема, таке.

У зверненні Департаменту освіти і науки Одеської обласної військової адміністрації до Міністерства соціальної політики України та Міністерства освіти і науки Одеської міської ради від 17.03.2023 №1037/01-32/2-23 щодо надання роз`яснення з питань здійснення виплат одноразової грошової допомоги в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів, зазначено, що відповідно до ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» та п.13 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 1994 року № 226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» викладена проблема колізії у чинному законодавстві України.

Згідно листа Міністерства освіти і науки України від 04.04.2023 №1/4654-23 зазначається, що на даний час учням та студентам з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, здійснюються виплати залежно від того, чи вступили вони для подальшого продовження навчання, чи працевлаштувалися після закінчення закладу освіти.

Норми підпунктів 4 та 5 пункту 13 Постанови №226 не суперечать статтям 8, 25, 399 Закону, тому одноразова грошова допомога в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів виплачується випускникам з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, які перебували на повному державному утриманні та під опікою (піклуванням), саме за умови їх працевлаштування.

Стаття 9 вказаного вище Закону передбачає, що витрати на фінансування заходів щодо соціального забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб із їх числа передбачаються в Державному бюджеті України окремим рядком.

Враховуючи прогалини в законодавстві, виникнення колізії та з метою врегулювання на законодавчому рівні деяких питань забезпечення дітей - сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування при закінченні навчальних закладів одноразовою грошовою допомогою, народним депутатом України Приходько Н.І. подано до Верховної ради України проект Закону про внесення змін до Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" (реєстр. 9100 від 13.03.2023).

Враховуючи вищевикладене, на думку відповідача, посилання тільки на ч.7 ст.8 Закону України №2342-1V з боку заступника керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси є невірним.

Також представник відповідача зазначив, що у прокурора підстав для представництва Служби у справах дітей не було, прокурором не доведено порушення інтересів вказаної Служби. Крім того, прокурор фактично продовжив здійснення функції загального нагляду, надсилаючи відповідні запити до Служби та Департаменту, хоча згідно Закону України «Про прокуратуру», який набрав чинності 14.10.2014 року, функції загального нагляду припинено з дня опублікування даного закону.

Представник третьої особи у судовому засіданні також проти задоволення позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити.

30.05.2023 року від представника третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких третя особа послалася на приписи пп.5 п.13 Постанови КМ України від 05.04.1994 року № 226 (зі змінами), згідно якого передбачена законом допомога виплачується випускникам з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, за умови їх працевлаштування після закінчення навчального закладу. Також третя особа зазначила, що вказані прокурором у позові особи з заявами про виплату їм допомоги не зверталися.

Крім того, 30.08.2023 року представник третьої особи надав до суду заяву про зміну найменування третьої особи відповідно до рішення Одеської міської ради від 19.07.2023 року № 1346-VIII з Комунальна установа «Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Малиновського району м. Одеси» на Комунальна установа "Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Хаджибейського району м. Одеси".

Заслухавши вступне слово прокурора, представника позивача, представника відповідача та представника третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що 12.01.2023 року Малиновською окружною прокуратурою міста Одеси в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» надіслано запит № 51-290ВИХ-23 до Департаменту освіти та науки Одеської міської ради з проханням надати перелік дітей-сиріт, які закінчили загальноосвітні заклади за період 2020-2021, 2021-2022 роки із зазначенням назви комунального закладу освіти, копію рішення про надання відповідного статусу (дитини, позбавленої батьківського піклування, дитини-сироти), копій наказу про випуск запитуваних осіб із зазначенням нарахування та виплати одноразової грошової допомоги в розмірі шести прожиткових мінімумів, як це передбачено ч.7 ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» впродовж 2020-2021, 2021-2022 років.

Такий же лист було надіслано прокурором до Служби у справах дітей Одеської міської ради 12.01.2023 № 51-289ВИХ-23

Дані запити надіслано прокурором з метою вивчення стану додержання вимог чинного законодавства з питань соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

За результатом вивчення отриманої на вказані запити інформації, а також інформації, отриманої прокурором на запити від 19.01.2023 № 24-51ВИХ-23та від 10.02.2023 року № 51-971ВИХ-23, були встановлені порушення Департаментом освіти та науки Одеської міської ради вимог ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» в частині ненарахування та невиплати одноразової грошової допомоги випускникам загальноосвітніх навчальних закладів комунальної форми власності на території Малиновського району м. Одеси, Одеської територіальної громади, які мали статус дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Згідно інформації Департаменту освіти і науки Одеської міської ради у 2020/2021 навчальних роках 29 дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, закінчили навчання у закладах середньої освіти Малиновського району м. Одеси, з них випускників 9-х класів - 15 осіб, 11(12) класів - 14 осіб.

Зокрема, згідно вищевказаної інформації встановлено, що у 2020-2021 навчальному році навчальні заклади середньої освіти комунальної форми власності на території Малиновського району м.Одеси закінчили: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ; ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ; ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ; ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_15 ; ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_16 ; ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_17 ; ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_18 ; ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_19 ; ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ; ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_20 ; ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_21 ; ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_22 ; ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_14 .

Зі змісту інформації, наданої Департаментом освіти і науки Одеської міської ради листами від 15.02.2023 за №01-19-3/362/496 та від 28.02.2023 за №01-19-4/634/607, вбачається, що жодному з перелічених випускників загальноосвітніх навчальних закладів Малиновського району міста Одеси із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, одноразова грошова допомога в розмірі 6 прожиткових мінімумів, як це передбачено ч.7 ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», впродовж 2020-2021 років не виплачувалась.

Відповідно до інформації Служби у справах дітей Одеської міської ради від 03.02.2023 №159/04 головним розпорядником бюджетних коштів спрямованих на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 6 прожиткових мінімумів, що передбачено ч.7 ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» є Департамент освіти та науки Одеської міської ради.

Департамент освіти та науки Одеської міської ради листами від 15.02.2023 за №01-19-3/362/496 та від 28.02.2023 за №01-19-4/634/607 повідомив, що одноразову грошову допомогу в розмірі 6 прожиткових мінімумів, яке це визначено ч.7 ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» дітям-сиротам та дітям позбавлених батьківського піклування, які є випускниками загальноосвітніх навчальних закладів Малиновського району міста Одеси, не виплачувалось, оскільки відсутні підстави для здійснення цієї виплати.

Прокурор вказав, що Служба у справах дітей Одеської міської ради не здійснює належним чином передбачені законом повноваження щодо соціального захисту і захисту прав та інтересів дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, із числа випускників середніх закладів освіти Малиновського району м.Одеси щодо виплати їм одноразової грошової допомоги по закінченню навчального закладу, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом в інтересах держави в особі вказаної Служби.

Згідно з ч.ч.3-5 статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Частиною третьою статті 23 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, прокурор у визначених законом випадках наділений повноваженнями здійснювати представництво інтересів держави або конкретної особи шляхом звернення до суду з позовом, якщо таке представництво належним чином обґрунтоване.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає у чому полягає порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту і зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень на звернення до суду з позовом прокурор зазначає про це в позовній заяві та в такому випадку прокурор набуває статусу позивача. Підставою для представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Отже виключними випадками, за умови настання яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави».

У Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» навів мотиви, згідно з яким інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Ці висновки Конституційний Суд України зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак, висловлене цим Судом розуміння поняття «інтереси держави» має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, застосованого у статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Тому суд вважає, що «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 19.09.2019 у справі №815/724/15, від 28.01.2021 у справі №380/3398/20, від 05.10.2021 у справі №380/2266/21, від 02.12.2021 у справі №320/10736/20 та від 23.12.2021 у справі №0440/6596/18.

Громада володіє деякими ознаками суб`єкта публічно-правових відносин, яка може мати власні (публічні) інтереси, що є відмінними від інтересів конкретної (приватної) особи. При цьому, Конституцією України (статті 13, 23, 41, 43, 89 та 95) передбачено, що суспільні (публічні) інтереси підлягають самостійному захисту, а також обов`язковому врахуванню при прийнятті найважливіших рішень на рівні держави або відповідної територіальної громади.

Хоча у Конституції України не йдеться про захист прокурором інтересів суспільства, але інтерес держави є насамперед інтересом більшості членів суспільства, якому вона служить. Отже, інтерес держави охоплює суспільні (публічні) інтереси. Тому прокурор може захищати і суспільні інтереси, зокрема, громад з тих самих підстав, що й інтереси держави. З наведеного випливає, що звернення прокурора з позовом в інтересах держави охоплює, у тому числі, й захист інтересів громади.

Це відповідає правовим позиціям, викладеним у постанові Верховного Суду від 29.11.2022 у справі №240/401/19.

Виходячи з таких критеріїв, у разі, якщо державний орган або орган місцевого самоврядування діє або приймає рішення всупереч закону та інтересам Українського народу, саме прокурор має право діяти на захист порушених інтересів держави шляхом подання відповідного позову до суду. В цьому випадку органи, які прийняли рішення чи вчинили дії, що, на думку прокурора, порушують інтереси держави, набувають статусу відповідача.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.07.2022 у справі №910/5201/19.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Аналіз положень ч.3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

(1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

(2) у разі відсутності такого органу.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

«Не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

При цьому слід зауважити, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, зокрема, замінює відповідного суб`єкта владних повноважень в судовому провадженні у разі, якщо той всупереч закону не здійснює захисту чи робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити, причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, що викладена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 13.02.2019 №826/13768/16 та від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Звертаючись до суду з цим адміністративним позовом, прокурор послався на порушення інтересів держави у сфері охорони дитинства, яке, на його переконання, полягало у тому, що Департаментом освіти та науки Одеської міської ради не виконуються покладені на нього повноваження щодо виплати спірної грошової допомоги 29 випускникам загальноосвітніх шкіл, які мають статус дитини, позбавленої батьківського піклування, чи дитини-сироти, а захист цих інтересів у спірних відносинах повинна здійснювати саме Служба у справах дітей Одеської міської ради, яка однак жодних дій з цією метою не вчиняла, що й зумовило подання цього позову в особі вказаного органу місцевого самоврядування.

Водночас, як вбачається зі змісту заяв по суті справи, в даному випадку має місце різне трактування прокурором з одного боку та Службою у справах дітей і Департаментом освіти та науки з іншого боку положень статті 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» в частині наявності підстав для виплати одноразової грошової допомоги дітям, які вказані прокурором у позові, як особам до 18 років, які мають статус дітей, які позбавлені батьківського піклування, чи дітей-сиріт, і є випускниками загальноосвітніх навчальних закладів.

Відповідач, як і Служба у справах дітей, заперечує наявність передбачених законом підстав для виплати у спірних правовідносинах одноразової грошової допомоги, передбаченої вищезгаданим Законом, тоді як прокурор стверджує протилежне і вважає, що зазначені ним особи мали право на виплату їм такої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 наведено правову позицію, за якої прокурор має право звернутися відповідно до порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», із позовом в інтересах держави, якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави.

Зміст же поданої прокурором позовної заяви не дозволяє стверджувати про те, що у цьому випадку звернення до суду спрямоване на захист інтересів невизначеного, широкого кола осіб, наприклад територіальної громади, окремої групи (частини) суспільства, інших суб`єктів, інтереси яких збігаються з державними і потребують захисту саме у обраний прокурором спосіб.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що прокурор звернувся до суду з позовом на захист прав та інтересів конкретних фізичних осіб - двадцяти дев`яти дітей, які ним вказані у позовній заяві та які, на його переконання, незаконно були позбавлені наданих державою гарантій у сфері захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

За приписами статті 11 Закону України від 13.01.2005 №2342-IV «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Органи опіки та піклування забезпечують вирішення питань щодо: подання заяв, клопотань, позовів про захист прав дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Функції служби у справах дітей щодо опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, визначає стаття 12 вищенаведеного Закону.

Так, за нормами вказаної вище статті на служби у справах дітей покладаються безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Служба у справах дітей, зокрема, бере участь у здійсненні заходів щодо соціального захисту і захисту прав та інтересів дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і несе відповідальність за їх дотримання, а також координує здійснення таких заходів.

Близькі за змістом положення містяться й у постанові Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», якою затверджено Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини.

Зокрема, пунктом 3 цього Порядку визначено, що безпосереднє ведення справ і координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, сільських, селищних рад об`єднаних територіальних громад (далі - служби у справах дітей).

А пунктом 3-1 вищезазначеного Порядку передбачено, що з метою створення належних умов для забезпечення реалізації права кожної дитини на виховання в сім`ї, підтримки сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах, і захисту прав дітей у таких сім`ях органи державної влади та органи місцевого самоврядування утворюють, зокрема служби у справах дітей, що забезпечують виявлення дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, за місцем їх проживання (перебування), надання їм послуг у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, інформують інших уповноважених суб`єктів у разі потреби здійснення комплексних заходів щодо захисту прав та інтересів таких дітей і надання підтримки їх сім`ям (у разі наявності) відповідно до Порядку взаємодії органів державної влади, органів місцевого самоврядування, закладів та установ під час забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі таких, що можуть загрожувати життю та здоров`ю дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 №800.

Як встановлено судом, 16 осіб, щодо невиплати одноразової допомоги яким прокурором заявлено позов ( ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ; ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ; ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ; ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_15 ; ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_16 ; ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_17 ; ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_18 ; ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_19 ; ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ; ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_20 ; ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_21 ; ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_22 ; ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ), досягли повноліття на дату подання позову у цій справі (на 25.04.2023 року) та набули адміністративно процесуальної дієздатності в розумінні частини другої статті 43 КАС України, а тому в спорах з приводу публічно-правових відносин вони можуть самостійно брати участь, в тому числі звернутися за захистом оспорюваного чи порушеного права.

Проте решта 13 осіб ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ) станом на момент звернення прокурора із цим позовом 25 квітня 2023 року не досягли повноліття та не набули адміністративної процесуальної дієздатності.

Частиною першою статті 56 КАС України визначено, що права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі у таких справах відповідно неповнолітніх осіб, непрацездатних фізичних осіб і фізичних осіб, цивільна дієздатність яких обмежена.

Отже інтереси вищевказаних осіб, які не досягли повноліття та не набули адміністративної процесуальної дієздатності, повинні захищати, насамперед визначені законом органи та особи. У спірних правовідносинах це Служба у справах дітей Одеської міської ради, на первинному обліку якої перебувають вищевказані 13 неповнолітніх.

Суд не виключає, що представництво цих же осіб у суді може здійснюватися й прокурором в порядку частини другої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», якою встановлено, що прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

За правилами ч.3 статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Органи та особи, які визначені у статті 53 цього Кодексу і звертаються до адміністративного суду в інтересах інших осіб, мають процесуальні права й обов`язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права закінчувати справу примиренням (частина перша статті 54 Кодексу адміністративного судочинства України).

Тому суд вважає, що прокурор не позбавлений можливості здійснювати представництво в суді інтересів вищевказаних 13 неповнолітніх громадян, однак повинен довести існування передбачених законом підстав для цього, зокрема, неспроможність ними самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, не здійснення або неналежне здійснення захисту цих осіб законними представниками або органами, яким законом надано право захищати їх права, свободи та інтереси.

Лише за доведеності таких обставин прокурор може звернутися до суду з позовною заявою. У такому випадку прокурор набуває процесуальні права й обов`язки осіб, в інтересах яких він діє, за винятком права закінчувати справу примиренням, а справа, в силу вимог частини першої статті 56 КАС України, може розглядатись судом із залученням до участі у такій справі відповідних, зокрема, неповнолітніх осіб, або без такого залучення.

У даній же справі підстави для звернення до суду з цим позовом прокурор обґрунтовував порушенням саме інтересів держави у сфері охорони дитинства й тим, що Служба у справах дітей Одеської міської ради, в особі якої подано позов, і яка, на думку прокурора, уповноважена здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, захисту цих інтересів, у тому числі в судовому порядку, не здійснює.

Разом з тим, як вже зазначалось судом вище, з позовної заяви прокурора не вбачається існування у спірних відносинах інтересів держави, захист яких необхідно здійснювати у обраний прокурором спосіб, а наявність визначених законом підстав для представництва ним в суді інтересів вищевказаних фізичних осіб прокурором і не доводилася у даному позові з посиланням на обставини, вказані у частині другій статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Беручи до уваги усе вищевикладене, суд дійшов висновку, що у даній справі прокурор, зазначаючи у своєму позові про необхідність захисту інтересів держави, не навів належних обґрунтувань стосовно того, у чому саме полягає порушення або загроза порушення таких інтересів і які саме інтереси держави, сумісні з вказаними у даному рішенні критеріями, підлягають судовому захисту.

Аналогічні правові позиції та висновки викладені Верховним Судом у постанові від 18.11.2021 у справі №140/4953/20, від 07.08.2023 у справі № 120/2940/23.

Відповідно до приписів ч.5 ст.242 КАС України суд враховує наведені вище висновки, зроблені за подібних правовідносин, при вирішенні даної справи.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини щодо не доведеності прокурором наявності підстав для звернення до суду в інтересах держави в особі Служби у справах дітей Одеської міської ради, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 241-246, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси (адреса: вул. Головківська, 1, м. Одеса, 65091, ) в інтересах держави в особі Служби у справах дітей Одеської міської ради (адреса: вул. Косовська, 2-Д, м. Одеса, 65022, ) до Департаменту освіти та науки Одеської міської ради (адреса: вул. Канатна, 134, м. Одеса, 65039, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Комунальна установа "Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Хаджибейського району м. Одеси" (адреса: вул. Генерала Петрова, 22, м. Одеса, 65078, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11 вересня 2023 року.

Суддя В.В. Андрухів

.