Справа № 212/4317/23
Суддя: Дехта Р. В.
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/4317/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дехта Р.В., за участі секретаря судового засідання Зюркевич В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, в порядку адміністративного судочинства справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ДЕПАРТАМЕНТУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ УКРАЇНИ в особі ПОЛКУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В МІСТІ КРИВИЙ РІГ УПРАВЛІННЯ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Храмов М.П. звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області та просить суд скасувати постанову серії ЕАС №7174319 від 15.06.2023 р., якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн., посилаючись відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення та невинуватість.

В обґрунтування вимог зазначено, позивач даного правопорушення не скоював, а співробтниками поліції не надані належні докази, які б підтверджували факт вчинення правопорушення. Зупинка транспортного засобу також була здійснена безпідставно в порушення вимог ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до вказаної постанови, він начебто 15.06.2023 р. о 22:13:41 в місті Кривому Розі по вулиці Ватутіна біля будинку 83А водій керуючи ТЗ не подав сигнал повороту відповідного напрямку, а саме поворот праворуч, чим порушив п.9.2.б ПДР.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Храмов М.П. позов підтримали.

В судовому засіданні представник позивача додатково пояснив, що в силу приписів п.9.2. ПДР та дорожньої обстановки, коли ОСОБА_1 рухався по вулиці Федора Караманиць не змінював напрямок руху та продовжив рух по цій же вулиці, покажчик повороту не повинен вмикатись, а правий поворот водій не здійснював.

Від представника відповідача Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП надійшов відзив, згідно якого проти позову заперечили, зазначивши, що на відеозапису зафіксовано факт правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін по справі, суд дійшов до таких висновків.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Як встановлено судом, 15.06.2023 року поліцейським Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області інспектором поліції Пенчевим А.М. було винесено постанову серії ЕАС №7174319 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення.

Згідно тексту вказаної постанови, 15.06.2023 р. о 22:13:41 в місті Кривому Розі по вулиці Ватутіна біля будинку 83А водій керуючи ТЗ не подав сигнал повороту відповідного напрямку, а саме поворот праворуч, чим порушено п.9.2.б ПДР, за що передбачена відповідальність за частиною 2 статті 122 КУПАП.

Згідно з ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно доп.9.2(б) розділу 2 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306,водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно з частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення,охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як встановлено судом, позивача притягнуто до відповідальності за те, що він, керуючи транспортним засобом, не увімкнув покажчик повороту при здійсненні повороту праворуч.

З наданого відповідачем на підтвердження правомірності свого рішення відеозапису зафіксовано рух автомобіля, неможливо встановити чи ввімкнутий був показник повороту чи ні. Відтак, наданий доказ не може вважатися належним.

Пунктом 9.2 ПДР передбачено виключний перелік підстав, коли водій повинен подавати попереджувальні сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, а саме: перед початком руху і зупинкою; перед перестроюванням, поворотом або розворотом. Інших підстав для увімкнення покажчика повороту у Правилах дорожнього руху не визначено.

Судом встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухався без зміни напрямку руху, перестроювання, поворот чи розворот не здійснював, а отже діяв в межах встановлених ПДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. У даному випадку для підтвердження порушення позивачем пункту 8.4 (г) ПДР відповідач відповідно до статті 251 КУпАП мав би надати, зокрема, належний відеозапис події тощо (на зазначене звернув увагу Верховний Суд у своїй постанові від 26.04.2018 справа №338/1/17, адміністративне провадження №К/9901/15804/18). Натомість з наданих відеозаписів не можливо достовірно встановити винуватість особи вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно ст.ст. 7, 254, 258 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

У справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову. Докази, надані відповідачем по справі мають бути належним чином досліджені судами першої та апеляційної інстанцій із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду від 8 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Зворотного відповідачем не доведено. Джерела доказування вичерпані.

Відтак, доводи позивача викладені ним та його представником в судовому засіданні є слушними.

Разом з тим, при перегляді відеозапису правопорушення, наданого відповідачем в якості доказу на підтвердження порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху та правомірності винесення відповідачем оскаржуваної постанови, встановлено рух автомобіля, який здійснював рух без зміни напрямку руху, поворот чи розвороту.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 9.2.б Правил дорожнього руху, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові.

За таких обставин, суд вважає факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, є недоведеним, а в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Відтак, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, підлягає скасуванню.

Щодо розподілу судових витрат (судовий збір), то на підставі ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи положення вищезазначеної норми, а також те, що судові витрати здійснені позивачем у розмірі 563 гривень 80 копійок документально підтверджені, суд приходить до висновку про наявність підстав щодо присудження з суб`єкта владних повноважень на користь позивача судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 271, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7174319 від 15.06.2023 р., якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн, провадження у даній справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень з Полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКП, НОМЕР_1 , судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 563 (п`ятсот шістдесят три) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Р. В. Дехта