Справа № 157/1494/22
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 157/1494/22 пров. № А/857/11080/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Скрутень Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 13 червня 2023 року (суддя Гамула Б.С., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м. Камінь-Каширський, дата складання повного тексту не зазначено),

в адміністративній справі №157/1494/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Поліцейський СРПП Камінь-Каширського райвідділу поліції ГУНП у Волинській області Лук`янчук Андрій Сергійович,

про визнання протиправною і скасування постанови, закриття провадження у справі,

встановив:

У листопаді 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління Національної поліції у Волинській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського сектору реагування патрульної поліції Камінь-Каширського районного відділу поліції ГУ НП у Волинській області Лук`янчука А.С. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №303146 від 31.10.2022 року, а провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо громадянина України ОСОБА_1 закрити згідно із п.3 ч.3 ст.286 КАС України на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідач позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву. Вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Рішенням Камінь - Каширського районного суду Волинської області від 13.06.2023 року у задоволенні позову відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що суд першої інстанції при розгляді справи допустив недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також істотне порушення норм процесуального права, які призвели до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що суд першої інстанції упереджено здійснив розгляд справи позивача, залишаючи поза увагою очевидні порушення, допущені представниками держави. Вважає апелянт оскаржувану постанову відповідача такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, є протиправною та підлягає обов`язковому скасуванню. Зокрема, оскаржувана постанова відповідача не містить доказів та інформації про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, недотримано конституційних прав ОСОБА_1 при складенні відносно нього адміністративних матеріалів. Зважаючи на неправдивість відомостей, що містяться в оскаржуваній постанові, а також на недостовірність в якості доказів показань працівників поліції, що є зацікавленими особами в результаті розгляду даної справи, безумовною є недоведеність події та складу адміністративного правопорушення, за які позивача було притягнуто до відповідальності та накладено на нього істотне адміністративне стягнення.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 13.06.2023 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, явку повноважних представників не забезпечили, жодних заяв чи клопотань щодо відкладення розгляду справи не подавали, хоча належним чином усі були повідомленні про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до статті 313 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість апеляційного розгляду справи у відсутності сторін (їх представників).

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

31.10.2022 року відносно позивача ОСОБА_1 поліцейським СРПП Камінь-Каширського райвідділу поліції ГУ НП у Волинській області Лук`янчуком А.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серії БАБ №303146 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400,00 грн. (а.с. 25-зв., 38).

За змістом вказаної постанови ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 31 жовтня 2022 року в 02 год. 04 хв. на вул. Ватутіна в м. Камені-Каширському Волинської області керував скутером марки «Honda Dio» без номерного знака, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП.

Не погодившись із винесенням вказаної постанови, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач довів перед судом правомірність рішення поліцейського про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є протиправність постанови поліцейського про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері дотримання правил дорожнього руху.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до статті 41 Закону України «Про дорожній рух» регулюються Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Пунктом 1.3 ПДР визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст.53 Закону України «Про дорожній рух»).

Частиною 4 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

За приписами частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII), поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Як слідує зі змісту положень п.п.3, 8, 11 ч.1 ст.23 Закону №580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Так, згідно ч.1, 2 ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, у порушенні правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як передбачено приписами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як видно зі змісту ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.283 КУпАП, постанова про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (ПІБ, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (ПІБ (за наявності) дата народження, місце проживання чи перебування); опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.40 Закону №580-VIII, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, зокрема, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідно до статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

На підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та винесення спірної постанови за допущене позивачем адміністративне правопорушення у керуванні скутером марки «Honda Dio» без права керування транспортним засобом та будучи позбавленим судом такого права відповідач надав суду відеозаписи, які суд визнає належними та допустимими доказами в межах розгляду вказаної справи.

Покликання скаржника на те, що в постанові не вказано, яким технічним приладом здійснювався відеозапис, судом апеляційної інстанції визнаються необґрунтованими, оскільки як видно з оскаржуваної постанови відповідача, в графі 7 зазначено про додання до постанови відео з бодікамери №38 та відео з відеореєстратора службового ТЗ, якими здійснювався відеозапис.

Так, на відеозаписі під назвою 00000__0112_S видно, що 31 жовтня 2022 року в 02 год 04 хв позивач сидить на скутері з увімкненими двигуном та габаритними вогнями, без мотошолома, при цьому інших осіб поблизу немає. Під час розмови поліцейський звернув увагу на порушення водієм Правил дорожнього руху, а саме керування транспортним засобом без одягнутого мотошолома. Заперечень з боку ОСОБА_1 з приводу керування ним вказаним транспортним засобом без мотошолома не надходило. Встановивши особу водія, поліцейським також було встановлено, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортним засобами.

Відповідач у відзиві на позов вказав, що під час перевірки особи водія по базі ІПНП «Армор» було встановлено, що водій, а ним виявився ОСОБА_1 , був позбавлений 18.01.2022 року Камінь-Каширським районним судом права керування транспортними засобами терміном на 3 роки.

Судом також встановлено відповідно до наявної в матеріалах справи копії постанови Камінь-Каширського районного суду від 18.01.2022 року у справі №157/1420/21, яка набрала законної сили 21.02.2022 року, визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки (а.с. 43).

Крім цього, з відеозапису під назвою 00000__0114 видно, що оскаржувана постанова виносилась та оголошувалась в присутності ОСОБА_1 у приміщенні медичного закладу в межах часу, який у ній зазначено, що спростовує твердження апелянта щодо недостовірних даних викладених у постанові щодо часу її складання.

Вказаним спростовуються доводи позивача щодо невчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, у керуванні скутером марки «Honda Dio» без права керування транспортним засобом.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги твердження позивача про не вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за що передбачена ч.4 ст.126 КУпАП, з огляду на наявність постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.02.2023 року у справі №345/409/23, що також спростовує доводи апеляційної скарги у відповідній частині.

Обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення повністю викладені в оскарженій постанові про накладення адміністративного стягнення, з якої вбачається, що ОСОБА_1 31 жовтня 2022 року о 02 год. 04 хв. на вул. Ватутіна в м. Камені-Каширському Волинської області керував скутером марки «Honda Dio» будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Вказані обставини підтверджені наданими суду відповідачем відеозаписами події.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач довів правомірність прийняття спірної постанови, оскільки вказана постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи та наведеного правового регулювання колегія суддів приходить до переконання про правильний висновок суду першої інстанції щодо доведеності вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що виявилось у керуванні транспортним засобом особою, будучи позбавленою такого права, а тому відповідачем правомірно притягнуто позивача до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП. Підстави для задоволення позову відсутні.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального права та процесуального права, наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, а тому немає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 13 червня 2023 року в адміністративній справі №157/1494/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправною і скасування постанови, закриття провадження у справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови суду складено 07.09.2023 року