Справа № 480/9219/23
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
11 вересня 2023 року Суми Справа № 480/9219/23
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Сидорук А.І., розглянув матеріали адміністративного позову Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю "А-Муссон" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені.
Суть питання, з якого постановляється ухвала суду. Мотиви, з яких суд дійшов вказаного вище висновку.
Одночасно з позовом позивачем подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.
Перевіривши матеріали позову, суд дійшов висновку про його невідповідність вимогам процесульаного закону.
Положенням ч. 2 ст. 122 КАС України встановлено 3-х місячний строк для звернення до суду суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до норми ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Приписом ч. 1 ст. 123 КАС України передбачено що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Первісне звернення до суду з позовом відбулося в межах строку, однак суд повернув позов, оскільки позивачем не було сплачено судовий збір.
Повторне звернення відбулось 24.08.2023, в той час коли первісне повернення було 25.07.2023. Тому вказане свідчить про невиправдану затримку і зайві зволікання.
Крім того, платіжна інструкція датована 15.08.2023, в той час як фінансування відбулось 04.08.2023, як зазначив позивач, а до суду позивач звернувся 24.08.2023.
При цьому, позивачем не зазначено, чому він не звернувся до суду 04.08.2023, враховуючи те, що на цю дату вже було профінансовано видатки зі сплати судового збору та наявний текст позовної заяви, який був складений на момент першого звернення позивача до суду з ним. Зазначене також свідчить про невиправдану затримку звернення до суду.
Інших обставин неможливості та доказів (перебування всіх працівників у відпустці, неможливість залучити адвоката, тощо) позивач суду не надав, як і доказів стосовно першого зверненння до суду з даним позовом (позовна заява з відповідною відміткою, ухвала суду, тощо).
Отже, позивач не продемонстрував добросовісне ставлення до реалізації ним права на звернення до суду і не вжив усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків, які стали підставою для повернення позову вперше.
Крім того, позивач не довів, що неможливість своєчасного звернення обумовлена наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливлюють звернення до суду.
Вказані у заяві обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, а її обгрунтування містить лише формальні посилання на відсутність коштів. На інші причини позивач не посилався.
При цьому, суд звертає увагу на те, що затримка бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не є автоматичною, достатньою і безумовною підставою для поновлення процесуального строку, а доведення обставин і надання доказів в підтвердження поважності причин пропуску строку покладається саме на позивача.
Суд зазначає, що законодавче обмеження строку звернення до суду, насамперед обомовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у піблічно-правових відносинах. Дотримання строків звернення до суду є однією з умов дисциплінування учасників відносин у випадку, якщо вони стали спірними.
У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів тощо. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись раніше принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.
Враховуючи викладене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.
Тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду від 22.08.2023.
Враховуючи той факт, що позов не відповідає вимозі ст. 161 КАС України, суд на підставі норми ч. 1 ст. 169 КАС України залишає позов без руху, з наданням позивачу часу усунути недолік позову, в тому числі вказати інші підстави для поновлення строку та про причини незвернення до суду з позовом з 04.08.2023 по 23.08.2023.
Керуючись ст.ст. 122, 123, 161, 169, 248, 256 КАС України, суд
У Х В А Л И В:
1. У задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду від 22.08.2023 № 04-656/1180 - відмовити.
2. Позов від 22.08.2023 - залишити без руху, надавши позивачу 10-ти денний строк для усунення недоліку, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку, в тому числі зазначення інших підстав для поновлення строку та про причини незвернення до суду з позовом з 04.08.2023 по 23.08.2023.
3. У разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, позовна заява буде повернута позивачу.
4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
Суддя А.І. Сидорук