Справа № 520/3473/21
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 р.Справа № 520/3473/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Сорокіна М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2023, головуючий суддя І інстанції: Сліденко А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/3473/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про скасування рішення та спонукання до переведення на інший вид пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 .

Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області) №76 від 29.01.2021 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію згідно з Законом України "Про державну службу" №889-VІІІ від 10.12.2015 (надалі Закон №889-VІІІ);

зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи в органах податкової служби з 01.12.1998 по 22.12.2005, з 23.12.2005 по 04.07.2008, з 07.07.2008 по 20.03.2012 по 27.06.2013;

зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області перевести ОСОБА_1 з 27.01.2021 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII (надалі Закон №3723-XII) згідно з її заявою від 27.01.2021.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 908 грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Харківській області.

27.02.2023 представник позивача подала до суду першої інстанції заяву, в якій просила роз`яснити рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 стосовно необхідності врахування під час переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII ГУ ПФУ в Харківській області довідок про заробітну плату №1/14/28-10-10-02-55 від 25.01.2021, №2/14/28-10-10-02-55 від 25.01.2021, що містяться в матеріалах її пенсійної справи.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 заяву позивача від 27.02.2023 про роз`яснення судового рішення від 17.05.2021 по справі №520/3473/21 - залишено без задоволення.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 повністю та ухвали судове рішення, яким роз`яснити рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року по справі № 520/3473/21 стосовно необхідності врахування під час переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII ГУ ПФУ в Харківській області довідок про заробітну плату №1/14/28-10-10-02-55 від 25.01.2021, №2/14/28-10-10-02-55 від 25.01.2021, що містяться в матеріалах її пенсійної справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що підставою для звернення до суду із заявою про роз`яснення судового рішення як раз таки і є нечіткість судового рішення за змістом, неясність та незрозумілість мотивувальної та резолютивної частин рішення суду, в частині на підставі яких саме довідок про заробітну плату необхідно проводити переведення на пенсію згідно з Законом №889-VІІІ. Вказує на те, що ні в мотивувальній, ні резолютивній частинах рішення суду чітко не зазначено на підставі яких довідок про заробітну плату потрібно здійснити переведення на пенсію згідно з Законом №889-VІІІ.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що не перешкоджає розгляду цієї справи відповідно до приписів ч. 4 ст. 304 КАС України.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про роз`яснення рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021, суд першої інстанції виходив з того, поставлені заявником питання виходять за межі інституту роз`яснення судового рішення та роз`яснив право звернення позивача з відповідними заявами, у порядку, визначеному ст. 252, 372, 378, 382, 383 КАС України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до частини другої, третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 254 КАС України передбачено порядок роз`яснення судового рішення.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Аналіз вищевказаної норми законодавства вказує, що судове рішення може бути роз`яснено, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини.

Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Таким чином, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Зі змісту заяви про роз`яснення судового рішення позивач фактично просила роз`яснити не зміст рішення суду першої інстанції, а порядок виконання рішення суду від 17.05.2021 по справі № 520/3473/21, фактично розглянувши вимогу про необхідність врахування під час переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII ГУ ПФУ в Харківській області довідок про заробітну плату №1/14/28-10-10-02-55 від 25.01.2021, №2/14/28-10-10-02-55 від 25.01.2021, яка не була висвітлена ані в мотивувальній, ані резолютивній частинах рішення суду, про що також вказала позивач у апеляційній скарзі.

Тобто, позивач фактично просить вирішити у порядку, визначеному ст. 254 КАС України, питання, яке не було вирішено у рішенні суду від 17.05.2021 по справі № 520/3473/21, що очевидно виходить за межі інституту роз`яснення судового рішення, оскільки у разі задоволення цієї заяви фактично призведе до зміни як мотивувальної так і резолютивної частини рішення суду від 17.05.2021 у цій справі.

Вказане свідчить, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що поставлені заявником питання взагалі виходять за межі інституту роз`яснення судового рішення та можуть вирішуватися у порядку, визначеному іншими приписами КАС України, у залежності від мети позивача, а саме: ст. 252, 372, 378, 382, 383 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 по справі № 520/3473/21 є вмотивованим і зрозумілим, вказані Закони України та нормативно-правові акти якими керувався суд першої інстанції при вирішенні позову, у мотивувальній та резолютивній частинах рішення суду зазначено обставини справи та мотиви, які суд врахував при прийнятті рішення (крім необхідності врахування відповідачем низки довідок під час переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII), і положення Закону, яким він керувався з огляду на об`єкт порушеного права, а з тексту заяви не встановлено, в чому саме полягає незрозумілість рішення суду в розумінні саме ст. 254 КАС України.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про роз`яснення судового рішення.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення даного питання, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 254, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року по справі № 520/3473/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 11.09.2023.