Справа № 160/11712/23
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
30.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати бездіяльність розпорядника публічної інформації - Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, код ЄДРПОУ - 04525024, за ненадання запитуваної публічної інформації (згідно пункту 7 ч.2 ст.23 Закону України «Про доступ до публічної інформації»), відповідно до поставлених питань, у запиті на інформацію від 30.11.2022 року - протиправною;
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він 01.12.2022 за допомогою засобів поштового зв`язку АТ «Укрпошта» звернувся до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області з кількома запитами на інформацію, серед яких був запит від 30.11.2022. У вказаному запиті позивач просив відповідача надати інформацію стосовно коштів Розпорядника, надходження яких до місцевого бюджету пов`язано з наданням в оренду об`єктів комунальної власності із встановленням на землях комунальної власності тимчасових споруд та рекламних засобів, а саме: планових та фактичних показників сплати за договорами оренди комунальної власності Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, а також за розміщення тимчасових споруд та рекламних засобів станом на 30.11.2022. Відповідь на запит від 30.11.2022 просив надати у письмовому вигляді засобами поштового зв`язку та електронну пошту у строк, передбачений Законом України «Про доступ до публічної інформації». Отримання 02.12.2022 відповідачем запиту підтверджується даними з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження вручення поштового відправлення. Відповідь на запит в електронному вигляді від ради позивачем отримано 08.12.2022 за №03-09/11/3628. Водночас, з вказаного листа не вбачається надання запитуваної інформації. Відповідач у листі посилався на Податковий кодекс України та постанову КМУ від 16.02.2011 №106 та рекомендував звернутись до уповноваженого органу податкової служби. Вважаючи бездіяльність відповідача щодо ненадання інформації відповідно до поставлених у запиті на інформацію від 30.11.2022 питань, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову.
15.06.2023 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшло повідомлення про отримання ним доступу до справи.
Цією ж ухвалою суду було витребувано від відповідача письмові пояснення та докази на їх підтвердження відносно того, чи надходив до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області запит позивача на інформацію від 30.11.2022 та відомості щодо дати його отримання, а також щодо того, чи було надано на нього відповідь (у разі її надання, копію такої відповіді та докази її направлення позивачу).
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
19.07.2023 від представника позивача адвоката Точіліна Геннадія Федоровича через систему «Електронний суд» надійшло повідомлення про отримання ним доступу до справи.
19.07.2023 від Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради надійшов відзив на позовну заяву.
Однак, Виконавчий комітет Слобожанської селищної ради не є учасником справи. Судом не вирішувалось питання про залучення до участі у справі Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради з визначенням процесуального статусу відповідача.
З огляду на те, що судовому розгляду підлягають заяви по суті та інші заяви, клопотання, аргументи, пояснення, міркування та заперечення щодо предмета спору учасників справи, яким Виконавчий комітет Слобожанської селищної ради не є, тому поданий ним відзив не підлягає розгляду судом.
24.07.2023 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає не погодження з доводами відповідача, обґрунтовуючи свою позицію наступним. Відповідач у своєму відзиві, як і у відповіді від 08.12.2022 року № 03-09/11/3628, на запит від 30.11.2022 необґрунтовано зазначив деякі законодавчі акти України, що регулюють роботу податкових органів. Однак у запиті позивач не просив відповідача надати таку інформацію. Запитувану інформацію відповідачем не надано. Водночас, розпорядник зобов`язаний оприлюднювати, регулярно оновлювати на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах, а також надавати її на запити. Посилання відповідачем у відзиві на постанову Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 № 106, наказ Міністерства фінансів України від 14.01.2011 року № 11 і на лист Головного управління ДПС у Дніпропетровській області вважає недоречними та такими, що не мають відношення до запитуваної інформації, адже згідно з частини 4 статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акту, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до публічної інформації мають керуватися саме цим Законом. З огляду на викладене, викладені у відзиві доводи не є такими, що спростовують позовні вимоги, просить задовольнити позов у повному обсязі.
До відзиву надано витребувані судом докази.
Частиною першою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до пункту 8 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Зважаючи на те, що у період з 28.08.2023 по 10.09.2023 включно суддя Бухтіярова М.М. перебувала у відпустці, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні, а повне судове рішення складено першого робочого дня.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим 13.02.2006 Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
30.11.2022 позивач звернувся до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області із запитом на інформацію згідно зі статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», в якому просив надати наступну інформацію:
1.планові та фактичні показники сплати за договорами оренди комунальної власності Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, а також за розміщення тимчасових споруд та рекламних засобів станом на 30.11.2022.
Також, у запиті позивачем викладено прохання надати відповідь на цей запит у письмовому вигляді на поштову адресу: АДРЕСА_2 , а також на E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 в електронному вигляді, у строк, передбачений Законом України «Про доступ до публічної інформації».
Вказаний запит направлено позивачем засобами поштового зв`язку з описом вкладення 01.12.2022 (а.с.11, 15, 17).
Згідно з відбитком штемпелю вхідної кореспонденції запит на інформацію від 30.11.2022 зареєстрований Слобожанською селищною радою 05.12.2022 за вх.№ПІ-46 (а.с.71).
Листом від 08.12.2022 за №03-09/11/3628 Слобожанською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області на запити позивача №б/н від 27.11.2022, №б/н від 28.11.2022, №б/н від 29.11.2022, №б/н від 30.11.2022, та №б/н від 01.12.2022 повідомлено позивачу про розгляд вказаних запитів та, зокрема, зазначено інформацію наступного змісту:
«Щодо Вашого запиту про планові та фактичні показники сплати за договорами оренди комунальної власності, а також розміщення тимчасових споруд та рекламних засобів станом на 30.11.2022 зазначаємо наступне.
Відповідно до статті 19-1 Податкового кодексу України здійснення адміністрування податків, зборів, платежів та контролю за своєчасністю подання платниками податків звітності, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів належить до повноважень контролюючих органів.
Разом з тим, щодо надходжень до бюджету громади у визначеному Вашим запитом розрізі зазначаємо, що постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 № 106 органом, що контролює справляння надходжень до місцевих бюджетів за використання земельних ділянок та нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки фізичними та юридичними особами, а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників, визначено орган податкової служби.
Відповідно, для отримання інформації щодо показників сплати за договорами оренди комунального майна Ви можете звернутись безпосередньо до уповноваженого органу податкової служби.
Також зазначаємо, що Слобожанською селищною радою Дніпровського району станом на 01.12.2022 року інвестиційні договори з будь-якою особою не укладались.
Додатково повідомляємо, що враховуючи систематичні відключення електроенергії на території громади та з метою оперативності надання відповіді на Ваші запити у строки, передбачені Законом України «Про доступ до публічної інформації», відповіді Вам будуть надіслані на електрону пошту, вказану у Ваших листах ІНФОРМАЦІЯ_1.».
Копія відповіді на запит №03-09/11/3628 від 08.12.2022 була направлена відповідачем засобами електронного зв`язку на електронну пошту позивача « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а.с 73), зазначену у запиті, та отримана позивачем 08.12.2023, про що зазначено позивачем у позові.
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо ненадання запитуваної інформації стосовно поставлених у запиті на інформацію від 30.11.2022 питань, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк (стаття 40 Конституції України).
Згідно преамбулою Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-XII (далі - Закон №2657-XII) цей Закон регулює відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації.
Відповідно до статей 1, 4 цього Закону інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді; документ - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.
Суб`єктами інформаційних відносин є: фізичні особи; юридичні особи; об`єднання громадян; суб`єкти владних повноважень.
Об`єктом інформаційних відносин є інформація.
Кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб (стаття 5 Закону № 2657-XII).
За змістом частини першої статті 6 Закону № 2657-XII право на інформацію забезпечується, зокрема, обов`язком суб`єктів владних повноважень інформувати громадськість та медіа про свою діяльність і прийняті рішення; обов`язком суб`єктів владних повноважень визначити спеціальні підрозділи або відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації.
Відповідно до статті 7 цього Закону право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.
Спеціальним законом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, є Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).
Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.
Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону №2939-VI усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акту, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.
Стаття 5 Закону №2939-VI визначає, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Так, відповідно до статті 1 Закону України №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Відповідно до статті 3 Закону №2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.
За змістом статті 4 Закону №2939-VI доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; 2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; 3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.
Відповідно до частини другої статті 19 Закону №2939-VI запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Згідно із статтею 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.
Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим.
У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Відповідно до частини першої статті 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:
1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;
2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;
3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;
4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Крім того, частиною другою статті 6 Закону №2939-VI передбачено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:
1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;
2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;
3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Відповідно до статті 23 цього Закону рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.
Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом. Отримувати або створювати такий продукт може виключно суб`єкт владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків. Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
При цьому, законодавець зобов`язує розпорядника інформації надати відповідь на письмовий запит запитувача інформації не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту, яка має бути повною, достовірною та точною або мотивовану відмову у наданні запитуваної інформації, у разі наявності підстав, визначених статтею 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зауважувала (постанови від 27 лютого 2020 року в справі №800/304/17, від 01 квітня 2021 року в справі №9901/183/20, від 10 лютого 2022 року в справі №9901/369/21), що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень необхідно розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) в неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 30.11.2022 позивач звернувся до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області із запитом на інформацію згідно зі статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Запит отримано відповідачем 02.12.2023 та його зареєстровано 05.12.2022 за вх. № ПІ-46, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції на запиті (а.с.71).
Листом від 08.12.2022 за №03-09/11/3628 Слобожанською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області на запити №б/н від 27.11.2022, №б/н від 28.11.2022, №б/н від 29.11.2022, №б/н від 30.11.2022, та №б/н від 01.12.2022 повідомлено позивачу про розгляд вказаних запитів.
Копія відповіді від 08.12.2022 за №03-09/11/3628 була направлена позивачу засобами електронного зв`язку на електронну пошту позивача, зазначену ним у запиті, та отримана позивачем 08.12.2022 і ця обставина не заперечується сторонами.
З огляду на викладене, суд не вбачає порушень строків розгляду запиту від 30.11.2022 відповідачем та надання на нього відповіді.
У межах спірних правовідносинах позивачем заявлено позовні вимоги щодо змісту отриманої відповіді на запит від 30.11.2022.
Судом встановлено, що позивач у своєму запиті від 30.11.2022 просив відповідача надати публічну інформацію про планові та фактичні показники сплати за договорами оренди комунальної власності Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, а також за розміщення тимчасових споруд та рекламних засобів станом на 30.11.2022.
Як вбачається зі змісту відповіді від 08.12.2022 за №03-09/11/3628, позивачеві повідомлено, що для отримання інформації щодо показників сплати за договорами оренди комунального майна він можете звернутись безпосередньо до уповноваженого органу податкової служби, оскільки саме ДПС контролює справляння надходжень до місцевих бюджетів за використання земельних ділянок та нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки фізичними та юридичними особами, а також веде облік таких платежів у розрізі платників. Також повідомлено, що Слобожанською селищною радою Дніпровського району станом на 01.12.2022 інвестиційні договори з будь-якою особою не укладались.
Отже, відповідачем не надано відповіді по суті запиту, а запропоновано звернутись безпосередньо до уповноваженого органу податкової служби для отримання інформації щодо показників сплати за договорами оренди комунального майна, тобто фактично відповідачем відмовлено у наданні запитуваної інформації через те, що розпорядник інформації не володіє інформацією, щодо якої зроблено запит.
Суд зазначає, що за змістом пункту 1 частини першої статті 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, якщо розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.
Разом з тим, відповідач є органом місцевого самоврядування, а запитувана позивачем інформація щодо надходжень до місцевого бюджету від оплати за договорами оренди комунального майна, що виключає відсутність обов`язку відповідача володіти відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, інформацією, щодо якої зроблено запит.
Крім того, частиною третьою статті 22 Закону №2939-VI передбачено, що розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.
Отже, у разі якщо відповідач як розпорядник не володів запитуваною інформацією щодо показників сплати за договорами оренди комунальної власності станом на 30.11.2022, але йому було відомо, хто нею володіє, то в силу положень частини третьої статті 22 Закону №2939-VI відповідний запит щодо отримання відомостей про показники сплати за договорами оренди комунальної власності мав бути направлений відповідачем належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.
Проте, як вбачається зі змісту відповіді від 08.12.2022 за №03-09/11/3628, відповідних дій Слобожанською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області вчинено не було, а відтак така відповідь є формальною, чим порушено право особи на отримання інформації.
Суд відхиляє доводи відповідача, викладені у відзив про те, що виконавчий комітет Слобожанської селищної ради неодноразово звертався до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо отримання інформації щодо сум плати за землю (оренди та податку) до контролюючого органу, а Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області повідомлено, що відповідно до вимог підпункту 12.3.3 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України з урахуванням внесених змін до Бюджетного кодексу України змінився порядок інформування органів місцевого самоврядування, а саме передбачена електронна взаємодія ДПС та органів місцевого самоврядування через ІТС «Електронний кабінет» в частині надання звітності на запит у розрізі платників податків-юридичних осіб, які сплачують податки на відповідній території, однак, дана електронна система станом на 01.07.2023 не працює у розрізі отримання інформації саме по земельним ділянкам, що, в свою чергу, позбавляє органи місцевого самоврядування можливості отримати офіційні актуальні дані щодо заборгованості землекористувачів, не можуть бути враховані судом, оскільки належних доказів відповідному не надано, крім того, такі обставини не були покладені в основу відповіді, з якою у спірних правовідносинах позивач пов`язуються позовні вимоги.
Приписи статті 3 Закону №2939-VI встановлюють гарантії права на доступ до публічної інформації, серед яких це право гарантується зокрема максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації (пункт 3 вказаної статті).
Відповідно до Конвенції Ради Європи про доступ до офіційних документів, що її ратифіковано із заявами Законом України «Про ратифікацію Конвенції Ради Європи про доступ до офіційних документів» від 20 травня 2020 року №631-IX (далі - Конвенція РЄ), Україна взяла на себе відповідальність із виконання зобов`язань щодо забезпечення гарантій права кожному, без дискримінації за будь-якою ознакою, на доступ, зокрема до публічної інформації, за вимогою до офіційних документів, що знаходяться в розпорядженні державних органів (частина перша статті 2).
Приписи статті 5 Конвенції РЄ передбачають опрацювання запитів про доступ до офіційних документів. Зокрема згідно із частиною другою цієї статті запит про доступ до офіційного документу розглядається будь-яким державним органом, в розпорядженні якого знаходиться документ. Якщо державний орган не має у розпорядженні запитуваного офіційного документу або якщо він не уповноважений опрацьовувати цей запит, він повинен, коли це можливо, спрямувати запит чи заявника до компетентного державного органу.
Згідно з частиною першою статті 5 Конвенції РЄ державний орган сприяє заявнику, наскільки це практично можливо, ідентифікувати запитуваний офіційний документ.
Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції РЄ визначено форми доступу до офіційних документів: «У разі надання доступу до офіційного документу заявник має право обрати чи ознайомитися з оригіналом або копією, чи отримати копію цього документу в будь-якій доступній формі або форматі за своїм вибором, якщо тільки висловлене побажання не є невиправданим».
При цьому, розпорядник інформації повинен керуватися принципом добросовісності і розсудливості та не застосовувати формалістичний підхід до вирішення питання, а максимально сприяти (на вимогу) запитувачу, наскільки це практично можливо, у доступі до публічної інформації, гарантованої статтею 10-1 Закону №2939-VI.
Загальне посилання відповідача у листі від 08.12.2022 за №03-09/11/3628 про відсутність у нього запитуваної інформації та необхідності позивачу звернутися до іншого державного органу, не свідчить про максимальне сприяння запитувачу, наскільки це практично можливо, у доступі до публічної інформації, а говорить скоріше про формалістичний підхід до вирішення питання.
За викладених обставин, суд вважає надану відповідачем відповідь на запит від 30.11.2022 необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
У спірних правовідносинах права позивача порушені саме протиправною відмовою в отриманні запитуваної інформації на запит від 30.11.2022, а не бездіяльністю щодо не надання запитуваної інформації.
З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм та встановлених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині шляхом визнання протиправною відмову відповідача у наданні інформації по запиту на інформацію від 30.11.2022 та зобов`язання відповідача повторно розглянути запит позивача на інформацію від 30.11.2022 у порядку, визначеному чинним законодавством України, та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на викладене, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 1073,60 грн., підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст.ст.9, 72-90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова