Справа № 500/4294/23
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4294/23

11 вересня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, -

ВСТАНОВИВ:

Національна академія внутрішніх справ (далі - позивач) звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі у сумі 81978,38 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку зі звільненням зі служби у Головному управління Національної поліції в Тернопільській області протягом трьох років після закінчення навчання, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у повному обсязі за весь період її фактичного навчання.

Ухвалою судді від 19.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

07.08.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказує, що у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні керівництво Національної академії внутрішніх справ прийняло рішення про проведення дострокових випусків курсантів (слухачів) випускних курсів Національної академії внутрішніх справ, а тому 05.03.2022 наказом ректора Національної академії внутрішніх справ №254 від 05.03.2022 Про завершення навчання здобувачів ступеня вищої освіти бакалавра Прикарпатського факультету (м.Івано-Франківськ) позивача було відраховано з числа здобувачів вищої освіти.

Вказує, що у зв`язку з тим, що Національна академія внутрішніх справ змінила графік освітнього процесу, не було належним чином забезпечено навчання згідно з освітньо-професійною програмою підготовки для здобуття вищої освіти бакалавра та не створено умов для якісної теоретичної та практичної підготовки згідно з освітньо-професійною програмою. Таким чином виконавець порушив свої зобов`язання.

06.03.2022 року Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Тернопільській області №79о/с позивача було призначено на посаду слідчого відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області без проходження будь-якого стажування та практики, що призвело до довгої адаптації через нестачу науково-практичних навичок.

У зв`язку з веденням на території воєнного стану, в органах Національної поліції суттєво змінилися умови служби, а саме, невідповідність покладених завдань із її функціональними обов`язками, надмірна кількість добових чергувань, відсутність вихідних днів, ненормований робочий графік. Ці чинники призвели до погіршення її психологічного та фізичного стану здоров`я, та унеможливлювали подальше проходження служби в органах Національної поліції. Тому позивачем було прийняте рішення про звільнення зі служби в органах Національної поліції України.

Зазначає, що відповідно до контракту № 18-79, а саме до пункту 3.2. сторони звільняються від відповідальності за часткове чи повне невиконання взятих на себе зобов`язань за цим контрактом у разі, якщо невиконання стало наслідком обставин непереборної сили (форс- мажору), у випадках передбачених законодавством (арк. справи 61-63).

25.08.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача вказує, що відповідно до наказу НАВС від 05.03.2022 № 254 та згідно з п. 2.1.3. контракту про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських № 18-79 від 27.09.2018 року відповідачу було присуджено ступінь вищої освіти бакалавр за напрямом підготовки "Право" та видано диплом бакалавра. Після закінчення навчання, відповідно до умов контракту відповідача направлено для подальшого проходження служби до комплектуючого підрозділу. Таким чином, Національною академією внутрішніх справ умови контракту виконано у повному обсязі.

Відповідач не відпрацювала після закінчення навчання в НАВС за місцем розподілу три роки, що є підставою для відшкодування нею витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, відповідно до законодавства та умов Контракту.

Становище (невідповідність покладених зобов`язань із функціональними обов`язками, надмірна кількість добових чергувань, відсутність вихідних днів, ненормативний робочий графік), яке зі слів відповідача вплинуло на її звільнення зі служби в поліції, не є підставою для звільнення останньої від відшкодування витрат, пов`язаних з її утриманням у навчальному закладі.

Жодне із зазначеного відповідачем не є непередбачуваними та непереборними обставинами, які б перешкоджали подальшому проходженню служби в поліції та виконанню зобов`язань за контрактом, не є форс-мажорними обставинами передбачені п. 3.2. контракту та не звільняє відповідача від відповідальності (арк. справи 70-72).

Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених позовних вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Наказом т.в.о. ректора Національної академії внутрішніх справ від 23.07.2018 №119о/с відповідача з 13.08.2018 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання для здобуття ступеня вищої освіти бакалавра за державним замовленням (арк. справи 7).

27.09.2018 між Національною академією внутрішніх справ з однієї сторони, Головним управлінням Національної поліції України у Тернопільській області з другої сторони та відповідачем укладено контракт №18-79 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі зі специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (арк. справи 9).

З серпня 2018 по березень 2022 відповідач за рахунок коштів державного бюджету перебувала, у період навчання, на грошовому, продовольчому, речовому, медичному забезпеченні, забезпечувалась житлом із наданням відповідних комунальних послуг.

Згідно з витягом із наказу від 05.03.2022 №254 відповідачу присуджено ступінь вищої освіти бакалавра за спеціальністю "Право", видано документи про вищу освіту та відраховано з числа здобувачів вищої освіти бакалавра Прикарпатського факультету (м.Івано-Франківськ) у зв`язку з достроковим завершенням навчання за освітньо-професійною програмою. Видано диплом бакалавра з відзнакою (арк. справи 8).

Відповідно до витягу з наказу від 06.03.2022 №79о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 призначено на посаду слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 (м.Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області з 06.03.2022 (арк. справи 67).

На підставі рапорта від 12.06.2023 (арк. справи 12) наказом начальника УКЗ ГУНП в Тернопільській області від 13.06.2023 №176 о/с відповідача звільнено зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст.77 (за власним бажанням) Закону України "Про Національну поліцію" з 16.06.2023 (арк. справи 11).

Про звільнення відповідача повідомлено листом від 19.06.2023 №1456/2/07-2023 (арк. справи 10).

Відповідно до довідки-корегування про розрахунок фактичних втрат, пов`язаних з утриманням курсанта в Національній академії внутрішніх справ за період навчання з 13.08.2018 по 05.03.2022 1300 діб загальна сума становить 81978,38 грн, в тому числі: грошове забезпечення - 14763,33 грн; продовольче забезпечення - 38180,19 грн; медичне забезпечення - 223,00 грн; речове забезпечення - 8253,26 грн; оплата комунальних послуг і вартість спожитих енергоносіїв - 20558,60 грн (арк. справи 18).

05.06.2023 відповідачу особисто під розпис повідомлено про необхідність відшкодування витрат на навчання протягом 30 днів з моменту отримання такого повідомлення (арк. справи 13).

У зв`язку з не відшкодуванням витрат на навчання у добровільному порядку, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частини четвертої статті 74 Закону України "Про Національну поліцію").

Відповідно до п.3 та п.4 Статуту Національної академії внутрішніх справ, академія є закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання, державної форми власності, що провадить інноваційну освітню діяльність, пов`язану з наданням вищої освіти на різних ступенях вищої освіти за певними спеціальностями, проводить фундаментальні та прикладні наукові дослідження, є провідним науковим і методичним центром, має розвинуту інфраструктуру освітніх та наукових підрозділів, сприяє поширенню наукових знань та провадить культурно-просвітницьку діяльність.

Академія має статус національного закладу вищої освіти, є юридичною особою, бюджетною установою, перебуває у сфері управління Міністерства внутрішніх справ України та здійснює освітню діяльність згідно з виданими ліцензіями на її провадження (арк. справи 45-52).

Також, відповідно до пункту 2 Указу Президента України "Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів" від 23.01.1996 № 77/96 вищі навчальні заклади України здійснюють підготовку спеціалістів: за рахунок коштів Державного бюджету України, республіканського бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів - за державним замовленням; за рахунок коштів відповідних юридичних та фізичних осіб - для роботи у недержавному секторі народного господарства; за рахунок власних коштів особи - для роботи у державному і недержавному секторі народного господарства (за бажанням). Установлено, що особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов`язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання.

Тобто, вказані норми зобов`язують особу, яка навчалася за державним замовленням у вищому навчальному закладі зі специфічними умовами, у разі її звільнення зі служби за власним бажанням протягом трьох років після закінчення навчання, відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням у такому закладі.

Згідно з пунктом 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 (далі Порядок розрахунку витрат), відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат, окрім іншого, на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно з пунктами 2.3 Порядку розрахунку витрат у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ. У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ.

Відшкодовані на утримання курсантів кошти враховуються у кошторисних показниках спеціального фонду відповідних центральних органів виконавчої влади як власні надходження навчального закладу та витрати на утримання курсантів (пункт 3 Порядку розрахунку витрат).

Відповідно до пункту 2.1.1 Порядку розрахунку витрат витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування, які провадяться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби (пункт 2.1.2 Порядку розрахунку витрат) розрахунку витрат.

Згідно з пунктом 2.1.4. Порядку розрахунку витрат витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.

Відповідно до пункту 2.1.6 Порядку розрахунку витрат визначено, що до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

Так, згідно з підпунктом 2.3.5 пунктом 2.3 розділу 2 контракту відповідач зобов`язалась, зокрема, у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції України протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до пункту четвертого статті 74 Закону України "Про Національну поліцію".

Таким чином, у зв`язку зі звільненням відповідача до закінчення трьох років служби в поліції України, у неї на підставі наведеного положення контракту виникло зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням у закладі вищої освіти.

У пункті 7 Порядку №261 встановлено, що сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису МВС.

Відповідно до пункту 8 Порядку №261 у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 такого Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Станом на день розгляду справи відповідач не надала доказів добровільної сплати витрат, пов`язаних з її утриманням в Національній академії внутрішніх справ.

Щодо посилання відповідача на те, що у зв`язку з тим, що Національна академія внутрішніх справ змінила графік освітнього процесу, не було належним чином забезпечено навчання згідно з освітньо-професійною програмою підготовки для здобуття вищої освіти бакалавра та не створено умов для якісної теоретичної та практичної підготовки згідно з освітньо-професійною програмою, то суд зауважує, що відповідачу було присуджено ступінь вищої освіти бакалавр за напрямом підготовки "право" та видано диплом бакалавра. Наведене свідчить про закінчення навчання відповідачем у повному обсязі. При цьому, після закінчення навчання відповідача направлено для подальшого проходження служби до комплектуючого підрозділу. Тому на думку суду умови контракту виконано в повному обсязі.

Щодо посилання відповідача на те, що у зв`язку із веденням на території воєнного стану, в органах Національної поліції суттєво змінилися умови служби, суд зауважує, що умови служби змінилися не тільки у відповідача а й усіх працівників правоохоронних органів. При цьому обираючи роботу в силових структурах, відповідач мала передбачати, що у разі виникнення непередбачуваних ситуацій, в тому числі і введення воєнного стану, умови проходження її служби зміняться. Також суд зауважує, що відповідачем не надано жодного доказу того, що зміни умов служби призвели до погіршення її психологічного та фізичного стану здоров`я, та унеможливлювали подальше проходження служби в органах Національної поліції.

Суд також зазначає, що положення Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та положення Закону України "Про правовий режим воєнного стану" не є підставами, які віднесені до форс-мажорних, оскільки не перешкоджають та об`єктивно не є непереборними обставинами для не виконання відповідачем зобов`язань передбачених у контракті №18-79 від 27.09.2018.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача до бюджету витрат, пов`язаних її з утриманням в Національній академії внутрішніх справ у розмірі 81978,38 грн.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України витрати, пов`язані її з утриманням в Національній академії внутрішніх справ у розмірі 81978 (вісімдесят одна тисяча дев`ятсот сімдесят вісім) грн 38 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 11 вересня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Національна академія внутрішніх справ (місцезнаходження: пл. Солом`янська, 1, м.Київ, 03035 );

відповідач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.