Справа № 340/3999/23
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 вересня 2023 року м. Дніпросправа № 340/3999/23
(суддя Петренко О.С., м. Кропивницький)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року про повернення позовної заяви у справі №340/3999/23 за позовом ОСОБА_1 до Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса про визнання протиправної бездіяльності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14 червня 2023 звернулася до суду з позовом до Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса, згідно з яким, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Фортечного відділу ДВС у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м. Одеса/ щодо не закінчення виконавчого провадження №62225150 від 08.06.2022 про стягнення з неї виконавчого збору;

- зобов`язати Фортечний відділ ДВС у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м. Одеса/ закінчити виконавче провадження №69225150 від 08.06.2022 про стягнення з неї виконавчого збору.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року позовну заяву повернуто позивачу у зв`язку з не усуненням недоліку позовної заяви, оскільки позивачем зміст позовних вимог залишено в попередній редакції і прохальна частина адміністративного позову знову містить вимоги, які не свідчать про наявність порушеного права позивача з боку відповідача.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскаржив її в апеляційному порядку.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що у суду першої інстанції не було підстав для повернення позовної заяви, так як вимоги ст. 5 КАС України надають позивачу право заявляти вимоги щодо визнання бездіяльності протиправною.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вимоги, що пред`являються до змісту позовної заяви.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Тобто, позивач на свій розсуд в рамках визначених КАС України визначає з якими позовними вимогами він звертається до суду та якими доказами підтверджуються такі вимоги.

При цьому, частиною першою статті 47 КАС України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

До того ж слід зауважити, що особливості дослідження доказів, результатом чого є їх оцінка судом, визначені у ст.ст.210,211 КАС України, які знаходяться у главі 3 «З`ясування обставин справи та дослідження доказів». Тобто лише після відкриття провадження у справі і дослідження усіх поданих сторонами доказів, свобода у поданні яких є складовою принципу змагальності сторін, суд з`ясовує чи підтверджується позиція позивача належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст. 73 - 76 КАС України).

Водночас, у відповідності до положень частини 4 статті 9 КАС України суд на виконання принципу офіційного з`ясування обставин справи має право вживати визначених законом заходів, необхідних для з`ясування усіх обставин справи, у тому числі щодо виявлення і витребування доказів з власної ініціативи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, можуть бути долучені позивачем і на пізнішій стадії процесу, а не лише на стадії вирішення питання відкриття провадження в справі.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 4 грудня 1995 року у справі «Bellet v. France»).

Водночас ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. У цьому відношенні Високі Договірні Сторони користуються певними межами свободи розсуду, хоча остаточне рішення про те, чи було дотримано вимог Конвенції, має виносити суд. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права. Крім того, обмеження суперечитиме пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не ставить законної мети і якщо не забезпечено відповідного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ від 18 лютого 1999 року у справі «Уейт і Кеннеді проти Німеччини», пункт 43).

У рішеннях від 13.01.2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» і від 28.10.1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Враховуючи те, що позивач не позбавлений права змінити предмет або підстави позову у визначений законом строк, та надати до суду докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, і на пізнішій стадії процесу, а не лише на стадії вирішення питання відкриття провадження в справі, колегія суддів зробила висновок про те, що повернення позивачу позовної заяви у зв`язку з не зазначенням позовних вимог у новій редакції фактично позбавляє позивача на доступ до правосуддя.

Між тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що висновок суду першої інстанції про те, що прохальна частина адміністративного позову знову містить вимоги, які не свідчать про наявність порушеного права позивача з боку відповідача не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі, так як обставини наявності або відсутності порушеного права особи, яка звертається до суду з позовом з`ясовується судом під час розгляду справи по суті.

Відтак, ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви у справі №340/3999/23 підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись: статтями, 320, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року у справі №340/3999/23 скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 11 вересня 2023 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов