Справа № 756/10456/23
Суддя: Майбоженко А. М.
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Пр. №2-а/756/131/23
У Х В А Л А

12 вересня 2023 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Майбоженко А.М., розглянувши матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора Управління національної поліції м.Києва Департаменту патрульної поліції Корзаченка Олександра Васильовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить визнати скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7358825 від 19.07.2023, скасувати рішення т.в.о. заступника начальника управління - начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління поліції у м.Києві Парамонова О.О. щодо залишення скарги ОСОБА_1 без задоволення, а оскаржуваної постанови без змін.

При зверненні позивача з позовом до суду, нею подано клопотання про поновлення пропущеного строку для подачі позову до суду, в якому вона посилається на те, що 25.07.2023 звернулась до Головного управління патрульної поліції у м.Києві для оскарження постанови від 25.07.2023. 02.08.2023 рішенням .в.о. заступника начальника управління - начальнику відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління поліції у м.Києві Парамонова О.О. скаргу залишено без задоволення, копію цього рішення отримано позивачкою 03.08.2023. 10.08.2023 позивачкою було укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом Джяутовим В.В., за допомогою якого звернулась до суду з вищевказаним адміністративним позовом

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22.08.2023 року визнано неповажними причини пропуску строку для звернення до суду, позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали звернутися до суду з заявою, в якій вказати інші підстави для поновлення строку.

01.09.2023 року позивачка подала до суду нове клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому зазначила, що встановлений законом процесуальний строк звернення до суду було пропущено у зв`язку з хворобою, під час якої позивачка перебувала за межами міста Києва, за адресою фактичного проживання ( АДРЕСА_1 ) та отримувала лікування у сімейного лікаря Нижчодубечанської амбулаторії загальної практики сімейної медицини у період з 27.07.2023 по 13.08.2023 року.

Відповідно до положень статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

У разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку (частина перша статті 123 КАС України).

Частиною другою статті 123 КАС України установлено, що якщо заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

У цьому провадженні позивач оскаржує постанову про накладення адміністративного стягнення, винесену 19.07.2023. Згідно довідки Нижчедубечанської амбулаторії загальної практики - сімейної медицини від 31.08.2023, у період часу з 27.07.2023 по 13.08.2023 позивачка знаходилась на амбулаторному лікуванні у цій медичній установі.

Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Згідно зі статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику ЄСПЛ як джерело права.

ЄСПЛ у пунктах 37 та 38 рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ указав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).

Отже, за практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

У даному випадку підставою пропуску строку звернення до суду, як зазначає позивач, стало її перебування на амбулаторному лікуванні. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, її лікування не стало на заваді укладенню договору з адвокатом (10.08.2023), формування з ним правової позиції задля звернення до суду, тобто суд вважає, що відсутні обставини об`єктивного і непереборного характеру (підтверджені доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу (пункт 9 частини четвертої статті 169 КАС України).

Отже, зважаючи на те, що позивачкою пропущено строк звернення до суду з позовом, а наведені нею причини пропуску цього строку не дають підстав для визнання їх поважними та, відповідно, поновлення строку звернення до суду, суд вважає правильним повернути позовну заяву позивачці.

На підставі викладеного та керуючись ст. 169 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора Управління національної поліції м.Києва Департаменту патрульної поліції Корзаченка Олександра Васильовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення- повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя А.М.Майбоженко