Справа № 219/14326/21
Суддя: Худіна О. О.
Дата ухвалення: 2023-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/229/40/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 р. м. Дружківка, Донецької області

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Худіної О.О.

за участю секретаря Ситника С.О.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дружківка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправним дій,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправним дій.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області 21 березня 2016 року по справі № 219/11809/15-а:

- «Зобов?язати Артемівське об?єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити ОСОБА_1 нараховану пенсію відповідно до розпорядження № 154635 від 09 квітня 2013 року за період з 09 лютого 2009 року по 31 жовтня 2011 року на виконання постанови Апеляційного суду Донецької області від 31 серпня 2011 року у справі № 22a-28161/11.»

- «Зобов?язати Артемівське об?єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 10.04.2013 року по 16.03.2016 року компенсацію за втрату частини грошових доходів у зв?язку з порушенням термінів виплати нарахованої пенсії за розпорядженням № 154635 від 09 квітня 2013 року.» 07 серпня 2020 року Артемівським міськрайонним судом було видано виконавчий лист №219/11809/15-а на виконання судового рішення по справі 2-а/219/27/2016.»

26 серпня 2020 року ОСОБА_1 , було надіслано заяву про відкриття виконавчого провадження, про стягнення нарахованої пенсії з урахуванням інфляції.

28 серпня 2020 року постановою головного державного виконавця Самбуловою Іриною Євгеніївною Бахмутським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадження № 62901778 з виконання виконавчого листа № 6219/11809/15-а на виконання судового рішення по справі 2-а/219/27/2016 від 07 серпня 2020 року.

Відповідно до постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 березня 2016 року Бахмутсько-лиманське об?єднане управління пенсійного фонду України зобов?язано виплатити ОСОБА_1 нараховану пенсію відповідно по розпорядження №154635 від 09 квітня 2013 року за період з 09 лютого 2009 року по 31 жовтня 2011 року, та нарахувати та виплатити за період з 10 квітня 2013 року по 16 березня 2016 року компенсацію за втрату частини грошових доходів у зв?язку з порушенням термінів виплати нарахованої пенсії за розпорядженням №154635 від 09 квітня 2013 року.

Таким чином, належним виконанням судового рішення зі сторони боржника - Бахмутсько-Лиманське об?єднане управління пенсійного фонду України є перерахунок та виплата пенсії, у точній відповідності з приписами судового рішення.

Державний виконавець уникнув виконання своїх обов?язків встановлених ст. 18, ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», ним не вжито достатніх заходів, спрямованих на примусове виконання судового рішення, та не дотримано вимог, щодо надсилання постанов виконавчого провадження сторонам виконавчого процесу в спосіб указаний в цьому Законі.

Постанову про закриття виконавчого провадження позивач не отримав, хоча відповідь була надана в той самий день, що і винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

30 липня 2021 року головним державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Самбуловою Іриною Євгенівною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження BП № 62901778, керуючись п. 11 частини першої статті 39 (надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону), статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» Державний виконавець закрив виконавче провадження на підставі відповіді Бахмутсько-Лиманського ОУПФУ, та пропонує звернутися до суду з заявою про зміну способу виконання шляхом стягнення з Бахмутсько - Лиманського ОУПФУ у сумі 157379, 73 грн на користь позивача, який посилається на невиконання рішення суду в повному обсязі, що підтверджується відповіддю отриманої позивачем 03 серпня 2021 року на звернення від 12 липня 2021 року до Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) заяву «Про надання інформації, щодо причини невиконання рішення суду».

При цьому, у мотивувальній частині постанови про закінчення виконавчого провадження не викладені обставини з документальним посиланням та підтвердженням направлення відповідних постанов боржнику, заяв, які подані до правоохоронних органів та результатів направлення означених постанов та подань, відсутності інформації, чому боржник не виконує рішення суду, яким чином державним виконавцем перевірялося виконання рішення суду, коли саме, у якої посадової особи, тощо. У постанові зазначено тільки про закінчення виконавчого провадження.

Також зазначено, що накладення штрафів та направлення подання до правоохоронних органів про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відсутності інформації про конкретну посадову на яку накладено штраф, та чи сплачено цей штраф, відсутності інформації про відкриття кримінального провадження, щодо боржника саме в рамках виконавчого провадження № 62901778, тощо.

При цьому, інформація про хід справи, щодо позовної заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 10 листопада 2020 року, спрямованим державним виконавцем до Артемівського міськрайонного суду позивачу невідомо.

Так само про інформацію, щодо ходу справи до Донецького окружного адміністративного суду, спрямованим державним виконавцем заяву про зміну способу і порядок виконання рішення суду, як вбачається з відповіді Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 12 листопада 2020 року позивачу також не відомо.

Жодної інформації про хід кримінальної справи про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду передбаченого ч. 1 ст 382 Кримінального Кодексу України, направленим поданням державного виконавця до Бахмутського відділу національної поліції у Донецькій області, так само відсутня і не відомі.

Разом з тим, у встановлені державним виконавцем терміни боржник рішення суду не виконав, а саме не виплатив пенсію за період з 09 лютого 2009 року по 31 жовтня 2011 року, з нарахуванням та виплати компенсації за втрату частини грошових доходів з порушенням терміну та виплати нарахованої пенсії за період з 10 квітня 2013 року по 16 березня 2016 року, як передбачено судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Прийняту державним виконавцем постанову про закінчення виконавчого провадження від 30.07.2021 року позивач вважає такою, що винесена державним виконавцем без вчинення всіх належних дій щодо виконання судового рішення.

У зв`язку з цим, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 30 липня 2021 року про закінчення виконавчого провадження BП № 62901778 та встановити для Бахмутсько-Лиманського об?єднаного управління Пенсійного фонду України строк для подання звіту про виконання рішення суду - протягом одного місяця з моменту набрання рішення суду законної сили.

Постановою першого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка представляє інтереси ОСОБА_1 задоволено та ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.01.2022 р. скасовано і направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

10 липня 2023 року на адресу Дружківського міського суду Донецької області від Бахмутського ВДВС у Бахмутському районі Донецької області Східного МРУ МЮ надійшло заперечення на скаргу відповідно до якої: на виконанні у відділі перебував судовий наказ виконавчий лист № 21911890/15-а,2-а/219/27/2016 виданий 07.07.2020 Артемівським міськрайонним судом щодо зобов`язання Бахмутсько-Лиманське ОУПФУ нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 за весь період з 09 лютого 2009 року по 31 жовтня 2011 року, нарахувати та виплатити компенсацію за втрату частини грошових доходів з порушенням терміну виплати нарахованої пенсії за період з10.04.2013 по 16.03.2016, який надійшов на примусове виконання 27.08.2020, виконавче провадження відкрито 28.08.2020 ACBП №62901778.

28.08.2020 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлені боржнику до виконання та стягувачу до відома.

В перебігу примусового виконання державним виконавцем, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», надано строк протягом 10 днів для виконання рішення суду.

У наданий строк боржником рішення суду не виконано, державним виконавцем, відповідно до вимог ст. ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», 14.09.2020 року винесено постанову про накладення штрафу, якою зобов?язано боржника, протягом 10 днів виконати рішення суду та попереджено про притягнення до кримінальної відповідальність за статтею 382 КК України.

У наданий строк боржником до Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знову не подано жодних документів підтверджуючих виконання рішення суду, тобто рішення суду боржником не виконано. Державним виконавцем 29.09.2020 року винесено постанову про накладення штрафу у подвійному розмірі

30.07.2021 державним виконавцем у порядку ч.1 ст. 382 КК України до Бахмутського відділу національної поліції у Донецькій області скеровано подання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду та керуючись вимогами п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином виконавчі дії проведені в повному обсязі та відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження».

Також зазначив, що з 24.02.2022 згідно наказу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відділ переведено на дистанційну роботу, евакуація виконавчих та будь-яких інших документів з приміщення відділу за адресою: АДРЕСА_1 не проводилась.

Внаслідок незаконних військових дій російської федерації було пошкоджено будівлю за адресою: АДРЕСА_1 що призвело до масштабної пожежі будинку, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 438 Кримінального кодексу України - порушення законів та звичаїв війни. За фактом пошкодження, а в подальшому і знищення майна відділу направлені відповідні заяви до управління поліції ГУНП в Донецькій області (ЄРДР №0000771).

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 4 серпня 2023 року було поновлено строк для звернення до суду та призначено підготовче засідання по справі.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 9 серпня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

28.08.2020 р. головним державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Самбуловою Іриною Євгенівною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62901778 щодо виконання виконавчого листа №219/11809/15-а.(а.с.38)

30.07.2021 р. головним державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Самбуловою Іриною Євгенівною було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №62901778 на підставі п.11 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження»(а.с.39)

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не вчинення дій передбачених п.1 ч.2 ст.18 та ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», а також постанову від 02.08.2023 року про закінчення виконавчого провадження №62901778 такою, що підлягає скасуванню в судовому порядку, звернувся з даним позовом до суду.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Згідно з п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктами 1 та 16 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Разом із тим, відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами другою та четвертою статті 257 вказаного Кодексу визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 6 цього ж Кодексу, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

17.07.1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України стала частиною національного законодавства України.

За змістом ст. 32 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (надалі - Конвенція) людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Предметом регулювання Конвенції є захист основних прав і свобод особи, що передбачає пряму дію норм Конвенції.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Також ЄСПЛ констатував, що невиконання рішення є втручанням у право особи на мирне володіння майном, викладене у першому реченні п. 1 ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції (справи «Войтенко проти України», «Горнсбі проти Греції»).

Крім того, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у разі, якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені ст. 6 Конвенції гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс («Піалопулос та інші проти Греції», «Юрій Миколайович Іванов проти України», «Горнсбі проти Греції»).

У справах «Шмалько проти України», «Іммобільяре Саффі проти Італії» ЄСПЛ констатував, що невиконання судового рішення не може бути виправданим внаслідок недоліків законодавства, які унеможливлюють його виконання. Державні органи не можуть посилатися і на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов`язань (Рішення у справа «Сук проти України» та інші).

Відповідно до рекомендацій, викладених у Висновку Консультативної ради Європейських суддів № 13 (2010) «Щодо ролі суддів у виконанні судових рішень», у державі, яка керується верховенством права, державні органи, насамперед, зобов`язані поважати судові рішення і якнайшвидше реалізувати їх «ex-officio». Сама думка, що державний орган може відмовитися від виконання рішення суду, підриває концепцію примата права. Виконання рішення повинно бути справедливим, швидким, ефективним і пропорційним. Тому для цього мають бути забезпечені необхідні кошти. Чіткі правові норми повинні визначати доступні ресурси, відповідальні органи та відповідну процедуру їх розподілу.

Відтак, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції, складовою права на справедливий суд.

Позивач посилався на те, що відповідач протиправно закінчив виконавче провадження, проте рішення суду по справі залишається невиконаним.

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області 21 березня 2016 року по справі № 219/11809/15-а суд зобов`язав Артемівське об?єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити ОСОБА_1 нараховану пенсію відповідно до розпорядження № 154635 від 09 квітня 2013 року за період з 09 лютого 2009 року по 31 жовтня 2011 року на виконання постанови Апеляційного суду Донецької області від 31 серпня 2011 року у справі № 22a-28161/11. А також нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 10.04.2013 року по 16.03.2016 року компенсацію за втрату частини грошових доходів у зв?язку з порушенням термінів виплати нарахованої пенсії за розпорядженням № 154635 від 09 квітня 2013 року.» 07 серпня 2020 року Артемівським міськрайонним судом було видано виконавчий лист №219/11809/15-а на виконання судового рішення по справі 2-а/219/27/2016.(а.с.35-35)

Відповідно до листа від 30.07.2021 р. вих. № 60164 10.11.2020 року до відділу ДВС надійшов лист Бахмутсько-Лиманського ОУФПУ з повідомленням, що випалата нарахованої суми заборгованості, яка складає 153 379,73 грн. належної ОСОБА_1 , як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду та потребує додаткового фінансування та буде виплачена фактично після отримання відповідного фінансового ресурсу.(а.с.40)

Таким чином, постанова Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 березня 2016 року є невиконаною.

Враховуючи наведене, постанова головного державного виконавця Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Самбулової Ірини Євгенівни про закінчення виконавчого провадження ВП №62901778 винесена передчасно й за відсутності доказів, які би підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

На підставі викладеного, позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 30.07.2021 року про закінчення виконавчого провадження ВП №62901778, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо решти позовних вимог слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача у процедурі перевірки стану виконання рішення суду в рамках виконавчого провадження № 62901778, також не підлягають задоволенню, оскільки судовим розглядом встановлено, що постанова суду на даний час взагалі не виконана, а у разі скасування судом постанови про закінчення виконавчого провадження, на державного виконавця покладається обов`язок відновлення такого виконавчого провадження в порядку та в строк, визначений ч.1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» та вчинення виконавчих дій відповідно до вимог вказаного Закону.

З урахуванням обставин справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до положень частини 8 статті 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки даний спір виник виключно внаслідок неправильних дій відповідача, суд з урахуванням вказаних положень КАС України дійшов висновку про необхідність використати своє право та покласти на відповідача всі понесені позивачем судові витрати незважаючи на часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257, 287, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправним дій задовольнити частково.

Скасувати постанову Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 30.07.2021 року про закінчення виконавчого провадження ВП №62901778.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за рахунок бюджетних асигнувань в дохід держави на рахунок ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106) судові витрати в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення може бути подана у десятиденний строк з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду в порядку визначеному ст. 297 КАС України.

Суддя Худіна О.О.