Справа № 160/23413/23
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

12 вересня 2023 року Справа 160/23413/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ільков В.В., розглянувши заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю " САХАРА ЛТД" про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків, -

УСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до суду з заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю " САХАРА ЛТД" про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків.

Заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам, встановленим КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів, зокрема, щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків.

Згідно з ч. 2 ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України відповідна заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинна містити: 1) найменування адміністративного суду; 2) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку заявника; 3) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку, якщо такий відомий, щодо сторони, до якої застосовуються заходи, визначені частиною першою цієї статті; 4) підстави звернення із заявою, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника; 5) перелік документів та інших матеріалів, що додаються; 6) підпис уповноваженої особи суб`єкта владних повноважень, що скріплюється печаткою.

Частиною 1 статті 269 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Так, приписами частини 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Відтак, у частині, яка не врегульована нормою частини 2 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України, слід застосовувати загальні вимоги до позовної заяви, передбачені статтею 160 Кодексу адміністративного судочинства України, наслідки недотримання яких передбачені статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, подана заява є процесуальною формою адміністративного позову, з якою податкові органи звертаються до суду у передбачених законом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений законом на 1 січня 2023 року, становить 2684,00 грн.

Таким чином, при зверненні до суду із вказаною заявою заявнику слід було сплатити судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Проте, заявником не додано до заяви доказів сплати судового збору за звернення до суду з даною заявою.

Водночас, у заяві заявник просить суд звільнити його від сплати судового збору на підставі п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

З приводу доводів заявника щодо звільнення їх від сплати судового збору, слід заначити про таке.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1.1 статті 1 ПК України).

Відповідно до підпункту 19-1.1.45 пункту 19-1 статті 19 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до підпункту 20.1.31 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

Відповідно до п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняється центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи - в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, Закон про судовий збір звільняє заявника від сплати судового збору виключно при зверненні до суду з позовом про стягнення сум податкового боргу.

Водночас, вимоги заявника стосуються підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що пункт 27 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" не звільняє заявника від сплати судового збору за подання до суду заяви щодо підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Отже, Головне управління ДПС у Дніпропетровській має сплатити судовий збір за подання даної заяви.

Згідно з приписами ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (п.4); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п.5);.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначається також перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

При цьому, частиною 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Положеннями частини 3 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що у разі недотримання вимог частини другої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків.

Вказані недоліки повинні бути усунуті шляхом подання до суду: доказів сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн. грн. (оригінал платіжного документу).

Керуючись статтями 160, 161, 243, 248, 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській - залишити без руху.

Встановити заявнику строк до 14 год. 00 хв. 13.09.2023 року для усунення недоліків заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали, зокрема надати суду докази сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн. (оригінал платіжного документу).

Роз`яснити заявнику, що невиконання вимог ухвали суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику заяви та доданих до неї документів.

Копію ухвали суду невідклано надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.В. Ільков