Справа № 240/8682/23
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Житомир справа № 240/8682/23

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Панкеєвої В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Командування сухопутних військ Збройних Сил України в особі командувача оперативно-стратегічного угрупування військ "Хортиця" про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення у військовому званні,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ командувача оперативно-стратегічного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " № 144од від 27.10.2022 "Про результати службового розслідування" в частині пункту 3 про накладення на старшого лейтенанта ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення "пониження у військовому званні на один ступінь";

- поновити ОСОБА_1 у військовому званні - "старший лейтенант" з дня його пониження у військовому званні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з оскаржуваним наказом в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді "пониження у військовому званні на один ступінь", оскільки у вказаному наказі зазначено, що особовий склад 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону 30 окремої механізованої бригади під керівництвом командира стрілецької роти 1 стрілецького батальйону 30 окремої механізованої бригади старшого 3 лейтенанта ОСОБА_1 самовільно залишив позиції ВОП "Лузер", СП " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та СП " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", що в подальшому призвело до їх втрати та просування противника вперед. Вказане, на думку позивача, не відповідає фактичним обставинам, оскільки згідно бойових розпоряджень, що були донесені до позивача, він повинен був утримувати лише позицію СП " ІНФОРМАЦІЯ_3 ". За утримання позицій ВОП "Лузер", СП " ІНФОРМАЦІЯ_2 " позивач відповідальності не ніс, оскільки не отримував бойових розпоряджень щодо їх утримання. Вважає, що у його діях відсутній умисл чи необережність, він не мав на меті здати позиції та допустити просування противника, а мав за мету зберегти життя особового складу.

Позивач вважає, що відповідачем порушено процедуру проведення службового розслідування та притягнення до дисциплінарної відповідальності. Таким чином, на думку позивача, пункт 3 оскаржуваного наказу підлягає скасуванню.

Окрім того, позивач стверджує, що з наказом про призначення службового розслідування, актом про результати службового розслідування, наказом про результати службового розслідування його не було ознайомлено.

Також представником позивача заявлено клопотання про витребування у відповідача додаткових доказів.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи, задоволено клопотання про поновлення строку звернення до суду, поновлено позивачу строк звернення з вказаним позовом до суду, крім того зобов`язано Командування сухопутних військ Збройних Сил України в особі командувача оперативно-стратегічного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " надати суду належним чином засвідчені копії:

- бойових розпоряджень, на підставі яких командир 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону 30 окремої механізованої бригади старший лейтенант ОСОБА_1 повинен був утримувати позиції ВОП " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", СП " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та СП " ІНФОРМАЦІЯ_3 ";

- наказу про призначення службового розслідування відносно командира 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону 30 окремої механізованої бригади старшого лейтенанта ОСОБА_1 ;

- акта службового розслідування, складеного за результатом проведеного службового розслідування відносно командира 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону 30 окремої механізованої бригади старшого лейтенанта ОСОБА_1 ;

- інші наявні матеріали службового розслідування (пояснення, рапорти), проведеного відносно командира 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону 30 окремої механізованої бригади старшого лейтенанта ОСОБА_1 .

10.05.2023 представник відповідача подав клопотання про продовження строків написання відзиву на позовну заяву до 25.05.2023.

Ухвалою суду від 17.05.2023 клопотання представника відповідача задоволено, продовжено строк на подання Командуванням сухопутних військ Збройних Сил України в особі командувача оперативно-стратегічного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " відзиву на позовну заяву до 25 травня 2023 року.

15.06.2023 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовної заяви позивача повністю та просить відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Вказує, що командувач ОСУВ "Хортиця" ухваливши наказ від 27.10.2022 № 144од діяв на підставі та в межах дисциплінарних повноважень наданих Дисциплінарним статутом Збройних Сил України; з метою дисциплінарного впливу на позивача за вчинений проступок; дії були вчинені обґрунтовано, оскільки обставини вчинення дисциплінарного проступку об`єктивно, неупереджено та з дотриманням чинного законодавства були досліджені під час службового розслідування за результатами чого було складено Акт службового розслідування вих №191 дск/п від 24.10.2022; наказ був ухвалений неупереджено, оскільки обставин упередженості не встановлено і про це не заявляв позивач навіть в своїй позовній заяві; дисциплінарні повноваження щодо притягнення до відповідальності позивача командувач ОСУВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " реалізував добросовісно, розсудливо з дотримання рівності та пропорційно, оскільки за проступок, що загрожував небезпекою іншим військовослужбовцям та втратою значної території, що підлягає захисту позивача було притягнуто не до найсуворішого виду дисциплінарного впливу; наказ було постановлено з правом надання позивачу пояснень на свій захист без створення перешкод в реалізації його інших прав на захист, якими позивач не скористався; наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача було ухвалено в триденний строк 27.10.2022 після складення Акту службового розслідування, який підписано та складено 24.10.2022, тобто без необгрунтованого зволікання після встановлення причин та обставин правопорушення.

20.06.2023 до суду надійшли матеріали службового розслідування (пояснення, рапорти), проведеного стосовно командира 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону 30 окремої механізованої бригади старшого лейтенанта ОСОБА_1 .

18.08.2023 представником позивача подано додаткові пояснення.

У період із 09.06.2023 по 13.07.2023 (включно) та з 04.09.2023 по 08.09.2023 (включно) головуюча суддя перебувала у відпустці.

Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1 ст.263 КАС України.

У відповідності до частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 проходить військову службу в Збройних Силах України.

Відповідно до витягу з наказу командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (по особовому складу) від 14.07.2022 №249, зокрема лейтенанта ОСОБА_1 , командира механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону 30 окремої механізованої бригади призначено командиром стрілецької роти стрілецького батальйону цієї самої бригади, ВОС - 0210003.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.08.2022 №207 старшого лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду командира 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону.

Згідно бойового розпорядження командира мотопіхотного батальйону №240/ДСК від 30.09.2022, надано бойове завдання командиру 1 мпр передати в підпорядкування командира 3 ср 1 сб мпв для спільного несення служби на ВОП 30432 "ЛУЗЕР". Продовжити виконання завдання на ВОП 30411 "ЛУЗЕР" із завданням не допустити прориву противника в напрямку МИКОЛАЇВКА ДРУГА - ОЗАРЯНІВКА. Забезпечити надійне вогневе ураження та не допустити просування у визначеному районі. Продовжити виконання інженерних робіт першої черги та продовжити заходи щодо фортифікаційного обладнання позицій.

Командиру 3 ср увійти в взаємодію з командиром 1 мпр для прийому особового складу для здійснення спільного несення служби на ВОП 30432 "ЛУЗЕР". Службу організувати ротаційним методом. Час ротацій визначити своїм рішенням. Продовжити виконання завдання на ВОП 30411 "ЛУЗЕР" із завданням не допустити прориву противника в напрямку МИКОЛАЇВКА ДРУГА - ОЗАРЯНІВКА. Забезпечити надійне вогневе ураження та не допустити просування противника у визначеному районі. Продовжити виконання інженерних робіт першої черги на СП "ШЕРІФ", СП " ІНФОРМАЦІЯ_3 " та продовжити заходи щодо фортифікаційного обладнання позицій.

Згідно витягу з Журналу ведення бойових дій мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 №1, зокрема близько 09:10 12 жовтня 2022 року з КСП 1 мотопіхотної роти отримано доповідь про те, що противник здійснює штурмові дії на ВОП "ЛУЗЕР" силами до мсв за підтримки вогню артилерії. О 11:00 від командира 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону старшого лейтенанта ОСОБА_1 надійшла доповідь про самовільне залишення СП "ШЕРІФ" військовослужбовцями 3 стрілецької роти, через що СП " ІНФОРМАЦІЯ_6 " було зайнято противником. Через загрозу оточення особовий склад, що виконував бойове завдання на СП "ВАРВА", без команди відійшов в бік СП " ІНФОРМАЦІЯ_7 " на ВОП "ЛУЗЕР". Близько 12:20 12 жовтня 2022 року з КСП 1 мотопіхотної роти отримано доповідь про те, що особовий склад, який закріпився на СП " ІНФОРМАЦІЯ_7 ", без наказу відійшов з даного СП. Станом на 13:00 12 жовтня 2022 року ВОП 30411 "ЛУЗЕР" втрачено.

За наказом Командувача оперативно-стратегічного угруповування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 13.10.2022 №119од "Про призначення службового розслідування" наказано призначити та провести з 13 по 23 жовтня 2022 року службове розслідування стосовно командування 30 окремої механізованої бригади щодо залишення своїх позицій взводного опорного пункту " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", а також встановлення ступеня вини посадових осіб, чиї дії або бездіяльність стали причиною правопорушення.

Службовим розслідуванням було встановлено, 12.10.2022 командир 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону 30 омбр старший лейтенант ОСОБА_1 , разом з особовим складом, в ході штурмових дій противника самостійно залишив ВОП "ЛУЗЕР", без дозволу старшого начальника. В подальшому наказ на відновлення втрачених позицій особовий склад 3 ср 1 сб 30 омбр виконати відмовився.

Відповідно до матеріалів службового розслідування вина, зокрема, ОСОБА_1 виражається у формі непрямого умислу.

Своїми діями командир 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону 30 окремої механізованої бригади старший лейтенант ОСОБА_1 порушив вимоги наступних нормативно-правових актів:

статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до якої на військовослужбовця покладено свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до якої військовослужбовець зобов`язаний:

виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою;

знати тактику дій роти в різних видах бою, управляти вогнем і підрозділами роти під час навчань і в бою;

статті 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України відповідно до якої командир відповідає за виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан підпорядкованого особового складу;

статті 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України відповідно до якої командир зобов`язаний проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини;

статті 111 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України відповідно до якої командир роти в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність роти, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально- психологічний стан особового складу роти, за успішне виконання ротою бойових завдань;

статті 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України відповідно до якої командир роти зобов`язаний виховувати особовий склад роти в дусі поваги до військової служби, набутого фаху;

підпункту 17 пункту 1.2.4. розділу 1 Бойового статуту механізованих і танкових військ Сухопутних військ Збройних Сил України, частина 1 (батальйон, рота), затвердженого наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 30.12.2016 №605 відповідно до якого у разі різкої зміни обстановки командир роти зобов`язаний уточнити своє рішення або прийняти нове та доповісти про нього старшому командиру. Зобов`язаний вчасно доповідати старшому командиру про отримання бойового завдання, прийняте рішення, виконання завдання, нові відомості про противника, а також про різкі зміни обстановки і значні втрати своїх сил і засобів;

підпункту 28 пункту 2.4. розділу 2 Бойового статуту механізованих і танкових військ Сухопутних військ Збройних Сил України, частина НОМЕР_2 (батальйон, рота), затвердженого наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 30.12.2016 №605 відповідно до якого відхід батальйону (роти) здійснюється з метою виводу підрозділів з-під ударів переважаючих сил противника, зайняття більш вигідного положення для подальших дій або вивільнення частини сил для використання на інших напрямках. Він проводиться тільки за наказом (з дозволу) старшого командира і може бути вимушеним або навмисним;

пункту 1.1 додатку 1 до Бойового статуту механізованих і танкових військ Сухопутних військ Збройних Сил України, частина НОМЕР_2 (батальйон, рота), затвердженого наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 30.12.2016 №605 відповідно до якого командир роти особисто відповідає за бойову готовність підрозділів роти, прийняті ним рішення, за успішне виконання ротою поставлених завдань, вміло керувати ними, наполегливо добиваючись виконання поставлених завдань.

Наказом Командувача оперативно-стратегічного угруповування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 27.10.2022 №144од "Про результати службового розслідування", зокрема пунктом 3, лейтенанта ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення - "пониження у званні на один ступінь".

Не погоджуючись з вищевказаним наказом в частинi притягнення ОСОБА_1 до дисциплiнарної відповідальності у виглядi "пониження у званні на один ступінь", позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України регламентовано, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до статті 2 Закону № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 24 цього Закону №2232 передбачено, що початком проходження військової служби вважається, зокрема, день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

За п. 5, 6 Положення № 1115/2009, громадяни, які вступили на військову службу за контрактом або за призовом, складають Військову присягу на вірність Українському народу в порядку, визначеному Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України. Початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на військовій службі визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України.

Відповідно до Вступної частини Статуту внутрішньої служби Збройних Сил, Цей Статут визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах. Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини). Обов`язки посадових осіб, не зазначені в цьому Статуті, визначаються відповідними порадниками та положеннями. Дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

За положенням ст.5, 6, 8 Загальних положень Статуту внутрішньої служби Збройних Сил, Внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Відповідальність за стан внутрішньої служби у військових частинах покладається на всіх прямих начальників, які повинні подавати допомогу підпорядкованим військовим частинам і підрозділам в організації та забезпеченні виконання вимог внутрішньої служби і систематично перевіряти її стан.

За ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (п.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил).

Статтею 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил визначено, що на військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Відповідно до ст.26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Статтею 1, 2 Дисциплінарного статут ЗСУ визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 5 Дисциплінарного статут ЗСУ передбачено, що стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Відповідно до ст.6 Дисциплінарного статуту право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених законами та військовими статутами заходів примусу аж до арешту винного й притягнення його до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.45 Дисциплінарного статут ЗСУ, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За положенням ст.48 Дисциплінарного статут ЗСУ, на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

За положенням ст.54 Дисциплінарного статут ЗСУ, командир окремого батальйону (корабля 2 рангу), а також командир окремої військової частини, який користується дисциплінарною владою командира батальйону (корабля 3 рангу), має право застосовувати стягнення, визначені в пунктах "а"-"ґ" статті 48 цього Статуту (крім попередження про неповну службову відповідність осіб офіцерського складу).

Відповідно до ст.83 Дисциплінарного статут ЗСУ, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

За ст.84 Дисциплінарного статуту ЗСУ, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно статтею 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів) визначає Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджений наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку виконавською дисципліною є належне, своєчасне та якісне виконання військовослужбовцями функціональних обов`язків (посадових інструкцій), наказів Міністерства оборони України, доручень, рішень, планів, програм, які затверджуються в органах військового управління або надходять для виконання до Міністерства оборони України або інших органів військового управління (військових частин).

Службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку службове розслідування може призначатися, зокрема, у разі невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань. Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку передбачено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 Розділу III Порядку рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Пунктом 3 розділу ІV Порядку передбачено, що військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

Відповідно до пунктів 1-4 розділу V Порядку за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування. В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення. У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

За результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу. Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності (пункти 1, 2 розділу VI Порядку).

Здійснивши системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України, уважно вивчивши матеріали службового розслідування та письмові пояснення як позивача, так і відповідача, наявні в матеріалах справи, суд зазначає наступне.

За результатами проведеного службового розслідування від 25.10.2022 встановлено, що відповідно до бойового розпорядження командира мпб 30 омбр від 30.09.2022 №240/ДСК, командиру 1 мпр мпб 30 омбр визначено завдання щодо передачі мпв 1 мпр мпб 30 омбр в підпорядкування командира 3 ср 1 сб 30 омбр старшого лейтенанта ОСОБА_1 для спільного несення служби на ВОП "ЛУЗЕР". Продовжити виконання завдання на ВОП "ЛУЗЕР" із завданням не допустити прориву противника в напрямку МИКОЛАЇВКА ДРУГА ОЗАРЯНІВКА. Забезпечити надійне вогневе ураження та не допустити просування противника у визначеному районі. Продовжити виконання інженерних робіт першої черги та продовжити заходи щодо Фортифікаційного обладнання позицій СП "ШЕРИФ" та СП "ВАРВА".

Зокрема, суд зазначає, що як в акті службового розслідування від 25.10.2022, так і під час надання відзиву відповідачем не надано доказів доведення вказаного розпорядження до позивача.

При цьому, як встановлено судом, та підтверджено матеріалами справи, за фактом який відбувся 09:10 12 жовтня 2022 року з КСП 1 мотопіхотної роти отримано доповідь про те, що противник здійснює штурмові дії на ВОП "ЛУЗЕР " силами до мсв за підтримки вогню артилерії. О 11:00 від командира 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону старшого лейтенанта ОСОБА_1 надійшла доповідь про самовільне залишення СП "ШЕРИФ " військовослужбовцями 3 стрілецької роти, через що СП " ІНФОРМАЦІЯ_2 " було зайнято противником. Через загрозу оточення особовий склад, що виконував бойове завдання на СП "ВАРВА", без команди відійшов в бік СП " ІНФОРМАЦІЯ_7 " на ВОП "ЛУЗЕР ". Близько 12:20 12 жовтня 2022 року з КСП 1 мотопіхотної роти отримано доповідь про те, що особовий склад, який закріпився на СП " ІНФОРМАЦІЯ_7 ", без наказу відійшов з даного СП. Станом на 13:00 12 жовтня 2022 року ВОП 30411 "ЛУЗЕР " втрачено.

Відповідач стверджує, що оскільки наказу командира НОМЕР_3 омбр №240/ДСК від 30.09.2022 про оборону СП " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та СП " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", ВОП " ІНФОРМАЦІЯ_4 " не визнано явно злочинним, то позивач був зобов`язаний здійснювати оборону позицій СП " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та СП " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", ВОП " ІНФОРМАЦІЯ_4 " до моменту поки не буде віддано старшим командуванням інший наказ та у такий спосіб, щоб не допустити просування противника в напрямку н.п. МИКОЛАЇВКА ДРУГА - ОЗАРЯНІВКА.

Однак, із пояснень позивача, які містяться в матеріалах справи та відображені в акті службового розслідування, на питання №1 "За чиїм наказом чи розпорядженням Ви зайняли позиції ВОП "Лузер", позивач надав відповідь, далі мовою оригіналу: "За наказом заступника командира мотопіхотного батальйону мені була вказівка зайняти посадку для обладнання позицій. Назву мені ніхто не доводив, а просто показали пальцем на не відміченій карті".

Крім того, суд звертає увагу, що у матеріалах службового розслідування, а саме у питанні №1 наявні виправлення у назві бойових позицій.

Враховуючи вищенаведене, суд позбавлений можливості достовірно встановити на яке саме питання давав відповідь позивач, як і встановити час коли і ким було внесено виправлення, тобто до того як ОСОБА_1 давав відповідь на вказане питання чи після.

В подальшому на питання №4 "Які завдання чи бойові розпорядження ставились бригадою?", повивачем вказано, що він не володів такою інформацією, та на питання №5 "Які обставини привели до залишення позицій (які були обстріли та втрати)?", позивач надав відповідь, далі мовою оригіналу: "Мій особовий склад залишив позиції після того як о/с мотопіхотного батальйону відмовився від виконання завдання та залишив визначенні їм позиції. Як показує практика, після того як о/с мотопіхотного батальйону покидає свої позиції, мій о/с має велику загрозу оточення, тому що фаланги відкриті.".

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що пояснення ОСОБА_1 відібрані в рамках службового розслідування.

Відтак, що відповідачем не було доведено будь-якими належними та допустимими доказами, в розумінні норм ст. ст.73-74 КАС України, що позивач отримував бойове розпорядження утримувати бойову позицію ВОП "Лузер", так і той факт, що самовільне залишення особовим складом 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону 30 окремої механізованої бригади старшого лейтенанта ОСОБА_1 позиції ВОП "ЛУЗЕР", СП " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та СП "ВАРВА" все ж таки відбувався безпосередньо при виконанні бойового розпорядження командира мпб 30 омбр від 30.09.2022 №240/ДСК.

Суд звертає увагу, що з висновку службового розслідування вбачається, що оцінки поясненням позивача надано не було, наявність причинного зв`язку між подією та діями ОСОБА_1 не встановлювалися, як і не аналізувалися умови, що сприяли такій поведінці позивача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що службовим розслідуванням не було достеменно з`ясовано, чи вчиняв позивач порушення військової дисципліни, а також не встановлено належним чином обставини вчиненого правопорушення, його наслідки, ступень вини військовослужбовця, причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення.

Крім того, слід зазначити, що згідно службової характеристики від 18.10.2022 лейтенант ОСОБА_1 , командир 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 за час проходження служби зарекомендував себе професійно-грамотним та дисциплінованим офіцером. Бойові статути стрілецьких підрозділів, статути Збройних Сил України, нормативно-правові документи з питань планування бойової підготовки знає добре, постійно враховує їх при організації та проведені навчань, занять із бойової підготовки. Службу штабу організував на високому рівні. Спроможний самостійно приймати важливі рішення і нести за них особисту відповідальність. Бойову техніку батальйону освоїв добре. Нормативи бойової підготовки виконує на відмінно та добре. Коректний та витриманий по відношенню до старших та начальників, зберігає службову субординацію, гідно відстоює свою точку зору. З підлеглими уважний, турботливий. Розумну ініціативу підтримує. Державну таємницю зберігати вміє.

На підставі означеного вище, суд зазначає, що положенням ст. 48 Дисциплінарного статут ЗСУ, визначені дисциплінарні стягнення, які можуть бути накладені на військовослужбовців, а саме: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Оскільки як відповідачем не доведено будь-якими належними та допустимими доказами в розумінні норм ст. ст. 73, 74 КАС України вини позивача, та зважаючи на той факт, що дисциплінарному стягненню - "пониження у військовому званні на один ступінь" передують ще три дисциплінарні стягнення, а саме: "позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти)"; "попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби)"; "пониження в посаді", які не застосовані до позивача, суд вважає недоцільне застосування до ОСОБА_1 такого службового заходу дисциплінарного стягнення, як "пониження у військовому званні на один ступінь".

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищезазначеного, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Командування сухопутних військ Збройних Сил України в особі командувача оперативно-стратегічного угрупування військ "Хортиця" про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення у військовому званні.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до норм Закону України "Про судовий збір" та не надав доказів понесення інших судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Керуючись ст. ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) до Командування сухопутних військ Збройних Сил України в особі командувача оперативно-стратегічного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (вул.Дегтярівська,19, м.Київ, 04119, ), про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення у військовому званні, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ командувача оперативно-стратегічного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " №144од від 27.10.2022 "Про результати службового розслідування" в частині пункту 3 про накладення на старшого лейтенанта ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення "пониження у військовому званні на один ступінь".

Поновити ОСОБА_1 у військовому званні - "старший лейтенант" з дня пониження у військовому званні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва