Справа № 300/1212/23
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2023-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

07 вересня 2023 року

м. Київ

справа №300/1212/23

адміністративне провадження № К/990/28581/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Стародуба О.П. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2023 року

у справі №300/1212/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - скаржник) звернувся до адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дії та зобов`язання відповідача поновити ОСОБА_1 пенсію відповідно до статті 21, частини першої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з її збільшенням на 1% заробітку за кожен наступний рік роботи понад мінімальний стаж 20 років на підставі частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідно до рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року у справі №300/284/19 без обмеження максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 25 лютого 2021 року, із урахуванням проведених платежів.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2023 року, закрито провадження у справі в частині позовних вимог, заявлених до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зобов`язання поновлення виплати пенсії без обмеження максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 20 вересня 2022 року.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 17 серпня 2023 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернувся з касаційною скаргою Верховного Суду. У касаційній скарзі просить скасувати ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2023 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Проаналізувавши зміст оскаржуваного судового рішення та доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

З огляду на пункт 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №9901/432/18, постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі №340/869/19, від 30 січня 2020 року у справі №2а-161/11, від 30 квітня 2020 року у справі №813/4138/17, від 26 травня 2020 року у справі №805/1963/17-а, від 16 липня 2020 року у справі №182/3773/15-а умовами застосування цієї підстави для закриття провадження є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); остаточне вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду (про відмову у відкритті провадження чи закриття провадження); набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих самих підстав.

Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суд не вправі відмовити у відкритті провадження у справі.

Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Так, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправно застосовані обмеження максимального розміру пенсії, а тому слід зобов`язати суб`єкт владних повноважень здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01 березня 2021 року без обмеження її максимального розміру, з урахуваннях раніше виплачених сум.

Закриваючи провадження у справі, в частині позовних вимог щодо зобов`язання поновлення виплати пенсії без обмеження максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 20 вересня 2022 року, суди попередніх інстанцій виходили із наявності судового рішення від 17 січня 2022 року по справі №300/7737/21, яке набрало законної сили, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення основного розміру його пенсії та зобов`язання провести з 01 березня 2021 року перерахунок та виплату його пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням виплачених сум, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) обмеження максимального розміру пенсії, встановленого частиною 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Суди дійшли висновку, що оскільки у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є рішення суду, яке набрало законної сили, а тому за правилами пункту 4 частини першої статті 238 КАС України провадження у справі в цій частині підлягає закриттю.

Так, у справі №300/7737/21 ОСОБА_1 просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення основного розміру його пенсії та зобов`язання провести з 01 березня 2021 року перерахунок та виплату його пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням виплачених сум.

За результатами розгляду зазначеної справи Івано-Франківський окружний адміністративний суд рішенням від 17 січня 2022 року визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 01 березня 2021 року перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням виплачених сум.

У справі, що розглядається, ОСОБА_1 просить суд визнати протиправними дії та зобов`язати відповідача поновити ОСОБА_1 пенсію відповідно до пункту "а" частини першої статті 21, частини першої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з її збільшенням на 1% заробітку за кожен наступний рік роботи понад мінімальний стаж 20 років на підставі частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідно до рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року у справі №300/284/19 без обмеження максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 25 лютого 2021 року, із урахуванням проведених платежів.

Порівняння цих вимог з вимогами, які розглядалися у справі №300/7737/21, свідчить про те, що вони стосуються одного й того самого питання - зобов`язання поновлення виплати пенсії без обмеження максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, враховуючи, що у справі №300/7737/21 вже вирішено питання щодо неправомірності обмеження максимальним розміром пенсії позивача, як військовослужбовця, Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про те, що повторне звернення позивача з вимогами щодо неправомірності обмеження пенсії максимальним розміром, у межах справи №300/1212/23 є недопустимим.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини 2 статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи, що зміст оскаржуваних судових рішень та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Аналогічна позиція щодо віднесення вказаної категорії справ до справ незначної складності висловлена Верховним Судом в ухвалах від24 листопада 2021 року у справі №580/3243/21, від 20 червня 2022 року у справі №557/553/21.

Керуючись пунктом 5 частини 1, частиною 2 статті 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2023 року у справі №300/1212/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити певні дії.

2. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді . О.П. Стародуб

В.М. Шарапа