Справа № 480/4679/23
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2023 року Справа № 480/4679/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Діски А.Б., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4679/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_1 ), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просить:
1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не зарахування ОСОБА_1 при розрахунку пенсії до стажу роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, в пільговому обчисленні періодів його роботи з 05.04.1982 по 12.07.1982, з 13.07.1982 по 22.07.1985, з 20.08.1986 по 20.04.1987 та з 24.04.1987 по 17.09.1988, з урахуванням кожного року роботи за один рік і шість місяців.
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з дати призначення пенсії по інвалідності, тобто з 05.02.2010, із зарахуванням до стажу роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, в пільговому обчисленні періодів його роботи з 05.04.1982 по 12.07.1982, з 13.07.1982 по 22.07.1985, з 20.08.1986 по 20.04.1987 та з 24.04.1987 по 17.09.1988, з урахуванням кожного року роботи за один рік і шість місяців.
Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно записів трудової книжки позивач працював у районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до них, що також підтверджується додатковими доказами. Вказані документи надавалися позивачем органам Пенсійного фонду України для оформлення пенсії по інвалідності. Тому відповідач, згідно норм законодавства, чинного на той час, мав обчислити стаж роботи позивача в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців). Проте, відповідач не застосував пільгового обчислення стажу позивача до спірних періодів його роботи та зарахував загальний стаж в одинарному розмірі. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною.
Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Цією ж ухвалою було зобов`язано відповідача у 15-денний строк з дати отримання цієї ухвали, надати суду належним чином засвідчені копії усіх заяв, поданих позивачем до ГУ ПФУ в Сумській області з лютого 2010 року, разом з доданими до них документами.
Ухвалу суду відповідач отримав 22.05.2023, проте, відзив на позовну заяву до суду не надав та вимоги суду не виконав. У зв`язку з чим, ухвалами суду було повторно витребувано у відповідача додаткові докази по справі.
Відповідачем було надано суду витребувані документи (а.с. 30-48, 51-55).
Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.
З матеріалів справи судом вбачається, що позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області та з 05.02.2010 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.
13.04.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою з питання зарахування до стажу періодів його роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР в одинарному розмірі (а.с. 54).
За електронною базою про отримувачів пенсій у Сумській області позивач з 05.02.2010 отримує пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком 3 групи від загального захворювання обчислену за нормами Закону № 1058-ІV, не працює. Страховий стаж позивача зарахований по 28.02.2010 та складає 33 роки 09 місяців 17 днів.
До загального стажу роботи зараховані періоди проходження військової строкової служби, роботи на підставі записів, наявних у трудовій книжці, та даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Період роботи з 13.07.1982 по 22.07.1985, зазначений у зверненні, зарахований до загального стажу роботи в одинарному розмірі.
У разі надання документів, передбачених пунктом 2.1. Порядку подання та оформлення документів страховий стаж за роботу в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР буде обчислений з урахуванням кратності (а.с. 6).
Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування спірних періодів його роботи в місцевостях, прирівняних до Крайньої Півночі в пільговому обчисленні, тому звернувся до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За правилами пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.
Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".
Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.
Відповідно до пункту 110 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року № 590, робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 1 березня 1960 року зараховується в стаж в полуторному розмірі за умови, якщо працівник мав право на пільги, встановлені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".
Таким чином, суд зазначає, що оскільки основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, то відповідними доказами може бути трудова книжка, в якій є наявний штамп підприємства про розповсюдження пільг по обчисленню стажу роботи або довідка роботодавця, в якій зазначено про факт роботи за строковим трудовим договором, період, на який він був укладений, та розповсюдження на особу пільг по обчисленню стажу за цей період.
Так відповідно до пунктів 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.
Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф "б" цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.
Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
При цьому пункт 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967 року.
При цьому, суд зазначає, що відповідачем не заперечується, що місцевість, де працював позивач, відносилась до районів Крайньої Півночі.
А тому, з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупності.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 590/871/17, від 07 червня 2018 року у справі №173/637/17, від 03 липня 2018 року у справі № 302/662/17-а, від 27.07.2022 у справі № 560/755/19.
Так, згідно записів трудової книжки позивача (а.с. 9-10) судом вбачається, що позивач працював у районах Крайньої Півночі:
- з 05.04.1982 по 12.07.1982 механіком будівельно-монтажного поїзду № 649 Міністерства транспортного будівництва СРСР (записи № 16 та № 17 трудової книжки);
- з 13.07.1982 по 22.07.1985 механіком, старшим механіком автозагону № 1 автоколони № 2, водієм 2 класу тресту «УРГАЛБАМТРАССТРОЙ» Міністерства транспортного будівництва СРСР (записи № 18,19,20,21 та 22 трудової книжки);
- з 20.08.1986 по 20.04.1987 водієм 1 класу будівельно-монтажного поїзду № 70 Військової частини НОМЕР_2 Міністерства транспортного будівництва СРСР (записи № 25 та № 26 трудової книжки);
- з 24.04.1987 по 17.09.1988 помічником вальщика 4 розряду, водієм 1 класу лісовозної машини, начальником автобази 182 Лісопромкомбінату Ванінського району Хабаровської краю (записи № 27, № 28, № 29 та № 30 трудової книжки) (додаток 4 - копія трудової книжки).
Більш того, в трудовій книжці позивача (а.с. звор. 9-10) наявні відмітки про те, що в періоди: 05.04.1982 - 12.07.1982, 13.07.1982-22.07.1985, 20.08.1986 - 20.04.1987 позивач працював у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Також, надані позивачем архівні довідки, що наявні в матеріалах пенсійної справи, містять інформацію про пільги щодо роботи в районах Крайньої Півночі (а.с. 38-42).
Таким чином, дії відповідача щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу, що враховується при призначенні, виплаті та перерахунку пенсії, зазначених вище періодів роботи в районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі, у пільговому обчисленні рік роботи за один рік і шість місяців з мотивів ненадання трудових договорів є протиправними, а тому трудовий стаж позивача за час роботи в районах Крайньої Півночі з 05.04.1982 по 12.07.1982, з 13.07.1982 по 22.07.1985, з 20.08.1986 по 20.04.1987 та з 24.04.1987 по 17.09.1988 підлягають зарахуванню до загального стажу, який дає право для перерахування пенсії за віком з урахуванням кратного пільгового обчислення один рік за півтора роки.
Щодо дати здійснення перерахунку стажу та виплати пенсії позивачу, суд зазначає наступне.
Статтею 98 Закону України «Про пенсійне забезпечення», передбачено, що перерахунок пенсії проводиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку.
Як вбачається із матеріалів справи, безпосередньо із заявою про здійснення перерахунку із зарахуванням спірних періодів роботи у кратному розмірі позивач звернувся до відповідача із заявою від 13.04.202023 та листом ГУ ПФУ в Сумській області від 03.05.2023 відмовило у перерахунку стажу позивача згідно його заяви.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24 грудня 2020 року по справі №510/1286/16-а звернула увагу на те, що припис частини другої статті 98 Закону № 1788-ХІІ щодо періоду, за який можливий перерахунок пенсії, встановлений державою з метою забезпечення юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі, керівництво й управління якою здійснює ПФУ (підпункт 2 пункту 4 Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280). Останній також здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення (підпункт 4 пункту 4 вказаного Положення), і у солідарній системі пенсійного забезпечення така ефективність розподілу за умови відсутності часових обмежень для перерахунку пенсій за минулі періоди на підставі нових документів, які подають пенсіонери, була би під загрозою.
В даному випадку, позивачем не оспорюється рішення про призначення пенсії у 2010 році та розрахунку стажу позивача на час такого призначення. Спірні відносини стосуються відмови у перерахунку пільгового стажу в кратному розмірі, викладеної в листі ГУ ПФУ в Сумській області від 03.05.2023, у зв`язку із чим позивач і звернувся до суду.
Таким чином, із врахуванням ст. 45 Закону № 1058, у відповідача є обов`язок здійснити відповідний перерахунок та виплату пенсії саме з 13.04.2023, а не з дня призначення пенсії, як помилково вважає позивач.
Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Враховуючи викладене, дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивача не відповідають критеріям правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що належним та достатнім способом захисту прав позивача є визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного Фонду України в Сумській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням кратності трудового стажу роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, у пільговому обчисленні періодів роботи з 05.04.1982 по 12.07.1982, з 13.07.1982 по 22.07.1985, з 20.08.1986 по 20.04.1987 та з 24.04.1987 по 17.09.1988, з урахуванням кожного року роботи за один рік і шість місяців та зобов`язання Головне управління Пенсійного Фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 13.04.2023, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі з 05.04.1982 по 12.07.1982, з 13.07.1982 по 22.07.1985, з 20.08.1986 по 20.04.1987 та з 24.04.1987 по 17.09.1988 з урахуванням кратного пільгового обчислення один рік за півтора роки.
Враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України та часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області суму судового збору в розмірі 536,80 грн., який був сплачений позивачем при подачі позову.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Сумській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням кратності трудового стажу роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, у пільговому обчисленні періодів роботи з 05.04.1982 по 12.07.1982, з 13.07.1982 по 22.07.1985, з 20.08.1986 по 20.04.1987 та з 24.04.1987 по 17.09.1988, з урахуванням кожного року роботи за один рік і шість місяців.
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Б. Діска