Справа № 465/5146/21
Суддя: Величко О. В.
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

05.09.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Величка О.В.

з участю секретаря судових засідань Сподар І.М.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, старшого лейтенанта поліції Гриценка Сергія Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області, інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, старшого лейтенанта поліції Гриценка Сергія Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що 25.06.2021 року інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної старшим лейтенантом поліції Гриценком Сергієм Анатолійовичем винесено відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 25.06.2021 року серії БАА № 494400 на підставі ч. 1 ст. 127 КУпАП та накладено на позивача штраф в розмірі 255,00 грн. Підставою для винесення вказаної постанови від 25.06.2021 року серії БАА № 494400 було нібито порушення позивачем п.п. ґ) п. 4.14 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, а саме через те, що позивач нібито затримався і зупинився на проїжджій частині у випадку, не пов`язаному із забезпеченням безпеки дорожнього руху. Вважає постанову від 25.06.2021 року серії БАА № 494400 про накладення на позивача адміністративного стягнення протиправною і такою, що підлягає скасуванню.

При цьому у позовній заяві зазначає, що 25.06.2021 року позивач рухався на своєму автомобілі по вул. Перфецького, біля в`їзду на територію Управління патрульної поліції у Львівській області (м. Львів, вул. Перфецького, 19) він зупинився з дотриманням всіх правил дорожнього руху та хотів отримати від працівника патрульної поліції, що стояв біля тротуару, інформацію про дорожню обстановку. Однак, працівник патрульної поліції не надав позивачеві всю необхідну інформацію та заявив, що позивачем порушено Правила дорожнього руху, як наслідок, почав складати щодо позивача постанову. При цьому, відповідач не звернув увагу на те, що позивач не брав участі у дорожньому русі в якості пішохода, а отже, не належить до категорії пішоходів та, відповідно, не може притягуватись до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 127 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як стверджує позивач, відповідач всупереч вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху під час складання та винесення постанови від 25.06.2021 року серії БАА № 494400 зачинився у службовому приміщенні та не дав можливості позивачу скористатися його правами, в тому числі щодо подання клопотань та залучення адвоката.

Враховуючи вищенаведене, позивач вважає, що відповідачем протиправно та всупереч положень КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, винесено постанову від 25.06.2021 року серії БАА № 494400 із значними порушеннями законодавства, також не надано позивачу можливість брати участь в розгляді адміністративної справи та скористатися своїми правами, передбаченими КУПпАП.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 07.07.2021 року вказаний адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Після усунення недоліків позовної заяви ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 28.09.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зазначає, що поліцейський спостерігав факт вчинення позивачем правопорушення та належно відреагував шляхом винесення постанови про адміністративне правопорушення серії БАА № 494400. Керуючись частиною 1 ст. 11, частиною 2 ст. 69, ст. 72 КАС України надав відеозапис з нагрудного відеореєстратора, як доказ правомірності дій поліцейського під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також доказ вчинення позивачем правопорушення, яке ставиться йому у вину.

В судове засідання позивач не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції у Львівській області в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив справу розглядати у його відсутності.

Відповідач - інспектор взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, старший лейтенант поліції Гриценко Сергій Анатолійович в судове засідання не з`явився, разом із тим подав до суду письмові пояснення, в яких, серед іншого, зазначає про неможливість прибути в судове засідання у зв`язку із службовим відрядженням.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.

Положеннями ч. 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що згідно постанови серії БАА № 494400 від 25.06.2021 року, 25.06.2021 року о 14 год. 07 хв. у м. Львові по вул. Перфецького, 19 пішохід ОСОБА_3 затримався і зупинився на проїзній частині у випадку, не пов`язаному із забезпеченням безпеки дорожнього руху, чим порушив п. 4.14.ґ ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.127 КУпАП.

Відповідно до п. 4.14 ґ ПДР України пішоходам забороняється затримуватися і зупинятися на проїзній частині, якщо це не пов`язано із забезпеченням безпеки дорожнього руху.

Приписами ч.1 ст. 127 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням є непокора пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 № 3353-XII "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Приписами ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який долучений відповідачем до відзиву на позов, вбачається, що ОСОБА_3 25.06.2021 року дійсно перебував в статусі пішохода на проїзній частині дороги у м. Львові на вул. Перфецького, на вимогу поліцейського зійти з дороги не реагував, втручався у діяльність поліцейського ОСОБА_4 по справі, яка жодного стосунку до позивача не має. В подальшому прибув захисник позивача, який не представився, документів про свої повноваження на вимогу поліцейського не надав, водночас разом з позивачем безпричинно провокували конфлікт, ображали поліцейського, застосовуючи нецензурну лайку та принижуючи його честь і гідність як представника правоохоронного органу держави, який діяв в межах наданих йому повноважень та прав.

Разом із тим, суд звертає увагу на письмові пояснення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , відповідно до яких останній зазначає, що 25.06.2021 року заступив на службу по охороні адміністративної будівлі. Близько 14 год. 00 хв. ним зупинено автомобіль за порушення ПДР України та здійснювалась перевірка документів. В цей час ОСОБА_3 , який очікував на свою чергу потрапити до адміністративної будівлі, вийшов на середину проїзної частини, зупинився біля відповідача та почав втручатися в розмову. Оскільки позивач перебував у статусі пішохода, представником поліції винесена вимога зійти з проїжджої частини дороги, яка була проігнорована декілька разів. Під час оформлення правопорушення ОСОБА_3 , останній заявив клопотання про необхідність залучення захисника. Після прибуття захисника продовжено оформлення адміністративних матеріалів та складено постанову за ч.1 ст.127 КУпАП. Зазначає, що постанова обґрунтована та скасуванню не підлягає.

Суд вказує, що зазначені інспектором обставини повністю підтверджуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з місця події, яким спростовуються також твердження позивача щодо ненадання йому можливості залучити адвоката, оскільки, як вбачається із відеозапису, захисник прибув на місце події і лише після прибуття останнього продовжено оформлення адміністративних матеріалів. При цьому, позивач своїм підписом в графі 8 оскаржуваної постанови підтвердив, що його права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, йому роз`яснено.

Більше того, щодо тверджень позивача про те, що він не перебував у статусі пішохода суд зазначає, що згідно п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як вбачається із дослідженого судом відеозапису з місця події, наданого представником відповідача разом із поданням відзиву на позов, станом на момент вчинення адміністративного правопорушення позивач ОСОБА_3 не здійснював керування транспортним засобом та останньому у вину не ставиться порушення правил ПДР України як водію транспортного засобу, отже, правильним є висновок працівника поліції щодо перебування позивача на момент вчинення правопорушення у статусі пішохода.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП, зафіксовано в оскаржуваній постанові та підтверджується належними та допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні, зокрема відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, на якому в безперервному режимі зафіксовано усю подію вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно правового висновку Верховного Суду у справі №338/1/17 помилковим є посилання на постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що здослідженого відеодоказу вбачається лише надмірна цікавість самого позивача до дій поліцейського, який у той час здійснював свої службові обов`язки зі складання адміністративних матеріалів відносно водія таподій, учасником якоївін не був.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо відсутності відомостей про доцільність та необхідність перебування позивача ОСОБА_3 на проїжджій частині, що свідчить про порушення останнім, як пішоходом, вимог п. 4.14 ґ ПДР України.

Відтак, позивачем не надано суду належних, достатніх та достовірних доказів, які б спростували факти, викладені в оскаржуваній постанові, та вказували на відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП.

Зважаючи на те, що судом не встановлено належних доказів, що спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, водночас скоєння такого повністю підтверджується наданим до відзиву на позовну заяву відеозаписом з місця події, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Відповідач діяв у межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством України, а постанова про адміністративне правопорушення серії БАА № 494400за формою та змістом відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Таким чином, притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 127 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. відповідає вимогами чинного законодавства.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, старшого лейтенанта поліції Гриценка Сергія Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 5, 8, 9, 19, 20, 22, 72-77, 79, 143, 192, 211, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, старшого лейтенанта поліції Гриценка Сергія Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області, адреса місцезнаходження: м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Відповідач: Інспектор взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, старший лейтенант поліції Гриценко Сергій Анатолійович, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Cуддя Величко О.В.