Справа № 420/19142/23
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2023-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул.Канатна, 83, м.Одеса, 65012) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій представник позивача просить суд:

прийняти позовну заяву та розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження так як предметом позовної заяви є оскарження дій суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат;

звільнити від сплати судового збору, як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії відповідно до посвідчення Серії НОМЕР_2 ;

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у виплаті пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру з 01.04.2019 року, викладену у листі від 24.07.2023 року № 20006-18046/4-02/8-1500/23;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 виплату перерахованої пенсії на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2022 року по справі №420/11684/22 без обмеження максимального розміру пенсії з надбавками та індексацією починаючи з 01 грудня 2019 року;

звернути рішення до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа №420/19142/23 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (ст.263 КАС України); витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку в ГУПФ України в Одеській області та отримує пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Позивач отримав від відповідача лист від 05.05.2023 щодо виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2022 року по справі № 420/11684/22. законної сили 20 грудня 2022 року до якого були додані копії перерахунків пенсії за рішенням де вказано, що з 01.12.2019 року підсумок пенсії з надбавками склав 28839,71грн, а до виплати з урахуванням максимального розміру пенсії - 16380,00 грн., а станом на 01 травня 2023 року підсумок пенсії з надбавками та індексацією становить 34407,40 грн, а до виплати 20930,00 грн. з урахуванням максимального розміру пенсії. Тому ОСОБА_1 26.062023 року звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії з доплатами та надбавками без обмеження її максимальним розміром, так як положення ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в цілому визнано неконституційними відповідно до рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, якою встановлені обмеження максимального розміру пенсії за вислугу років. Проте, ГУПФ України в Одеській області листом від 24.07.2023 року № 20006-18046/4-02/8-1500/23 відмовило у виплаті пенсії без обмеження максимального розміру пенсії, при цьому посилаючись на статтю 2 Закону України від 08.07.2011 року №3668 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», якою встановлені обмеження максимального розміру пенсії у десять мінімальних пенсій за віком, а тому і розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.07.20223 становить 20930,00 грн. Такі дії відповідача є протиправними, у зв`язку із чим ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

16.08.2023 року відповідач подав суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що Згідно із ст. 2 Закону України від 08.07.2011 №3668 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Оскільки відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01.12.2022 року становить 2093грн, максимальний розмір пенсії з 01.12.2022 року - 20930грн. Таким чином, розмір пенсії позивача становить 20930грн. За таких обставин, передбачені ст.2 ЗУ №3668 обмеження застосовані до позивача правомірно.

16.08.2023р. ГУПФ України в Одеській області на виконання ухвали від 31.07.2023р. подало суду лист, в якому зазначило, що у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України пенсійна справа позивача передана за межі Одеської області, а тому надати суду копію пенсійної справи позивача у відповідача немає можливості.

Позивач подав суду відповідь на відзив, яку суд не приймає до розгляду як заяву по суті справи з огляду на положення ч.4 ст.263 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII по інвалідності, основний розмір пенсії - 80% відповідних сум грошового забезпечення. (а.с. 20).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.11.2022 року у справі №420/11684/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2019 року згідно з довідкою, виданою Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» від 21 вересня 2021 року № 33/36-4263, з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

Відповідачем 14.04.2023 року на виконання вищезазначеного рішення був проведений перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 року, пенсія визначена у розмірі 28839,71грн.; до виплати з урахуванням максимального розміру пенсії призначено пенсію у розмірі 16380грн. (а.с.20 зворот).

26.06.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою від 26.06.2023 року, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром (а.с.22-23), на що отримав відмову, оформлену листом ГУПФ України в Одеській області від 24.07.2023 року №20006-18046/Ч-02/8-1500/23, в якій з посиланням на норми ст.2 Закону України №3668 зазначено, що оскільки відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01.12.2022 року становить 2093грн, максимальний розмір пенсії з 01.12.2022 року - 20930грн. Розмір пенсії на 01.07.2023 року становить 20930грн. (а.с.24-25).

Відповідно до розрахунку на доплату за рішенням суду (а.с.21) позивачу за період грудень 2019 року квітень 2023 року нараховано усього 220721,78грн., але при цьому застосоване обмеження пенсії максимальним розміром з 01.12.2019 року по дату проведення перерахунку у квітні 2023 року включно.

Не погоджуючись із обмеженням пенсії максимальним розміром, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

01.01.1992 року введений в дію Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ст.21 цього Закону пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах: а) особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку); б) іншим особам з інвалідністю I групи - 70 процентів, II групи - 60 процентів, III групи - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).

Підставою позову стало обмеження під час здійснення перерахунку пенсії максимальним розміром, на підставі, як зазначено у відзиві на позовну заяву, ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності 01.10.2011 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

У такій редакції вказану частину ст. 43 Закону №2262-XII викладено відповідно до Закону № 3668-VI від 08.07.2011.

Так, відповідно до ст. 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи № 3668-VI від 08.07.2011, який набрав чинності 01.10.2011 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Про пенсійне забезпечення", не може перевищувати 10740 гривень.

У зв`язку з чим, на підставі вказаного Закону були внесені зміни до ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Так, згідно ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Проте, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч.7 ст.43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

В мотивувальній частині вказаного рішення, а саме в п.2.3. Конституційний Суд України, зазначив, що з підстав, наведених у цьому Рішенні, підлягають визнанню такими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення першого речення частини сьомої статті 43 Закону №2262, згідно з якими "максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

При цьому, у відповідності до п.2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 року, положення ч.7 ст.43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність (абз. 6 п. 4 Рішення Конституційного Суду України у Справі № 1-31/2000 про порядок виконання рішень Конституційного Суду України).

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2000 року (вказана вище Справа № 1-31/2000 про порядок виконання рішень Конституційного Суду України), рішення Конституційного Суду України мають пряму дію і для набрання чинності не потребують підтверджень з боку будь-яких органів державної влади.

Отже, правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України Рішення по справі №7-рп/2016 від 20.12.2016 року є втрата чинності із 20 грудня 2016 року положення ч.7 ст.43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Таким чином, з 20.12.2016 року ч. 7 ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб втратила чинність.

Що ж до приписів Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017 року, у ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби», та деяких інших осіб слова і цифри у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року замінено словами і цифрами по 31.12.2017 року слід зазначити наступне.

Буквальне розуміння змін внесених Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 року №1774-VIII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 року, дозволяє стверджувати, що у Законі України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб відсутня норма ч.7 ст.43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

При цьому, слід зазначити, що у 2019-2021 роках будь-яких змін до ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не вносилось.

Таким чином, після прийняття Конституційним Судом України рішення №7-рп/2016 від 20.12.2016 року, обмеження розміру пенсії позивача 10 (десятьма) прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність - є неправомірним.

Однак, під час перерахунку, здійсненого з 01.04.2019 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області здійснено перерахунок пенсії позивача зі встановленням обмеження її максимальним розміром, що визнається відповідачем, та свідчить, що цим обмеженням знівельовано підвищення розміру пенсії згідно постанови Кабміну України №168.

Конституційний Суд України неодноразово висновував стосовно того, що заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Таким чином, дії відповідача щодо застосування обмежень перерахованої та виплачуваної позивачу пенсії максимальним розміром є протиправними, ними порушені права позивача та знівельовано збільшення розміру пенсії внаслідок перерахунку за рішенням суду.

Суд відхиляє посилання органу ПФУ у листі щодо можливості обмеження пенсії максимальним розміром, оскільки Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності військовослужбовців як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена, зокрема, тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 20.03.2002 №5-рп/2002, абзац четвертий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 17.03.2004 №7-рп/2004).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав визнати протиправними дії відповідача у вигляді відмови у виплаті пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром з 01.12.2019 року, оформленої листом від 24.07.2023 року № 20006-18046/4-02/8-1500/23; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 виплату перерахованої пенсії на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2022 року по справі №420/11684/22 без обмеження максимальним розміром пенсії, починаючи з 01 грудня 2019 року, при цьому суд задовольняє позов частково, оскільки відповідач не відмовляв позивачу у перерахунку пенсії з 01.04.2019 року листом від 24.07.2023 року, а обмеження розміру пенсії максимальним за наявними доказами та позицією відповідача сталося з 01.12.2019 року.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем законність оскаржуваних дій не доведена, а його доводи суд відхиляє з вищенаведених мотивів.

Також позивач у позовній заяві просить суд звернути рішення до негайного виконання в межах суми стягнення за місяць.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць;

Враховуючи викладене, на підставі ст.371 КАС України суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду в частині присудження ОСОБА_1 до виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць. Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», інші витрати для розподілу відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260, 263, 295, 297, 371 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул.Канатна, 83, м.Одеса, 65012) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у вигляді відмови у виплаті пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром з 01.12.2019 року, оформленої листом від 24.07.2023 року № 20006-18046/4-02/8-1500/23.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області () здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) виплату перерахованої пенсії на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2022 року по справі №420/11684/22 без обмеження максимальним розміром пенсії починаючи з 01 грудня 2019 року.

В іншій частині вимог відмовити.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині присудження ОСОБА_1 до виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян