Справа № 607/12122/23
Суддя: Кунець Н. Р.
Дата ухвалення: 2023-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.09.2023 Справа №607/12122/23

Провадження №2-а/607/263/2023

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.,

з участю секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

05.07.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення серії EAC № 7207058 від 21.06.2023 його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 1190,00 грн. Зі змісту постанови вбачається, що йому ставиться у провинну те, що він керуючи транспортним засобом марки Mitsubishi Lancer X, д.н.з. НОМЕР_1 , на 238 км по трасі М-06 Київ-Чоп у Житомирській області порушив п. 2.9 ПДР України, а саме умисно керував транспортним засобом з неосвітленим заднім номерним знаком в темну пору доби та з двома затертими символами переднього номерного знаку, що не давало можливості прочитати символи номерного знаку з відстані 20 м.

Позивач вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню, оскільки жодних порушень ПДР при русі по трасі М-06 Київ-Чоп у Житомирській області він не допускав, в тому числі і умисне керування транспортним засобом з неосвітленим заднім номерним знаком в темну пору доби та з двома затертими символами переднього номерного знаку, що не давало можливості прочитати символи номерного знаку з відстані 20 м., чим передбачена відповідальність ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Натомість зауважує, що перед початком руху, він оглянув свій автомобіль на справність, візуально все було гаразд, все працювало справно, відтак твердження інспектора УПП є повністю безпідставним, так як він не мав змоги під час руху по трасі, перевірити чи не затерлися символи номерного знака, а також, чи перестала працювати задня підсвітка номерного знака.

Крім того, згідно з даними гідрометеоцентру, 21.06.2023 захід Сонця відбувся о 21:14 год., а отже на думку позивача, о 21:47 год. не могло настати раптово темна пора доби аж так, щоб неможливо прочитати символи номерного знаку з відстані 20 м.

Посилаючись на наведене, позивач просить позов задовольнити, визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7207058 від 21.06.2023 та закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також позивач подав клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення серії EAC № 7207058 від 21.06.2023, в обґрунтування якого вказує, що останнім днем на подання позовної заяви про оскарження спірної постанови є 03.07.2023, однак 03.07.2023 та 04.07.2023 він не мав змоги подати позов, оскільки був залучений до патрулювання об?єктів критичної інфраструктури у склалі добровольчого формування «Добровольчий батальйон територіальної оборони № 3 сотні (ТОР)». Відтак позивач просить поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 21.06.2023 серії АС № 7207058.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.07.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку, визначеному для розгляду окремої категорії термінових адміністративних справ, з урахуванням вимог параграфу 2 глави 11 КАС України.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.08.2023, здійснено заміну первісного відповідача у справі Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на належного відповідача Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції.

23.08.2023 представник відповідача Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції подав відзив на позов. Так відповідач вказує, що з тексту позовної заяви вбачається, що позивач визнає той факт, що дійсно рухався на автомобілі з неосвітленим заднім номерним знаком та затертими двома символами на передньому номерному знаку, проте при цьому зазначає, що символи номерного знаку затерлися в дорозі, проте жодних аргументів, які б підтвердили цей факт не надає, отже позивач розпочинаючи рух знав, що символи затерті, проте свідомо продовжував рух, чим умисно здійснював вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Крім того, позивач не визнає, що рухався у темну пору доби, хоча зазначає у матеріалах справи, що 21.06.2023 захід сонця відбувся о 21:14 годині, а згідно розділу першого ПДР України темна пора доби частина доби від заходу до сходу сонця, а тому позивач рухався у темну пору доби. Також відповідач зауважує, що інспектором роти № 1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП лейтенантом поліції Вериженком Є.В. здійснювалась відеофіксація даної події та технічний засіб, яким здійснювалась фіксація події MOTOROLA VB400 475456 зазначено у спірній постанові. Разом з тим, як передбачено розділом VIII Наказу МВС України від 18.12.2018 № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису» строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА, становить 30 діб, відтак відеозаписи з місця вчинення оскаржуваного ОСОБА_1 правопорушення відсутнє. Щодо обґрунтування позовних вимог то представник відповідача вказує, що позивач не надав суду необхідних, належних та допустимих доказів, якими він мотивує обставини, викладені в позовній заяві та на спростування спірної постанови, а також не підтвердив вчинення відповідачем порушення вимог законодавства України при накладенні адміністративного стягнення, та відсутність в його діях події та складу інкримінованого правопорушення. Правопорушення було встановлено поліцейським під час виконання своїх службових обов`язків, тобто розглянув дану справу, відповідач виніс відповідну постанову про накладення адміністративного стягнення, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Адміністративне стягнення, накладене на позивача в розмірі згідно санкцій відповідних статей КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення та всім обставинам справи, застосоване таке з метою виховання особи, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень. Водночас, твердження позивача про те, що спірна постанова є протиправною, прийнятою з порушенням норм діючого законодавства та такою, що підлягає скасуванню є безпідставними та лише версію захисту позивача з метою уникнення від адміністративної відповідальності. З огляду на викладене відповідач просить відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції в судове засіданні не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення повістки про виклик до суду у судове засідання, яке відбудеться 07.09.2023 о 12 год. 10 хв. Про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв.

Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав:

Судом встановлено, що 21.06.2023 інспектором 1 роти 1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Вериженком Є.В. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії EAC № 7207058, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 21.06.2023 о 21 год. 47 хв. на автодорозі М-06 238 км. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi, д.н.з. НОМЕР_1 , з неосвітленим задні номерним знаком в темну пору доби та з двома затертими символами переднього номерного знаку, що не давало можливості прочитати символи з відстані 20 м., чим порушив п. 2.9 в ПДР України. Фіксація здійснювалась п/в Моторола VB400 475456.

Як вбачається із позовної заяви, позивач ОСОБА_1 категорично заперечив обставини викладені у вищевказаній постанові.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістомч. ч.1, 3 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

При цьому ч. 2 ст. 286 КАС України передбачає, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії EAC № 7207058 від 21.06.2023, ОСОБА_1 отримав на місці зупинки транспортного засобу 21.06.2023.

Відтак строк на оскарження постанови серія EAC № 7207058 від 21.06.2023, почав обраховуватись з 21.06.2023 та сплив 03.07.2022 (з урахуванням того, що 01.07.2023 та 02.07.2023 були вихідними днями)

Згідно довідки виданої Добровольчим батальйоном територіальної оборони № 3 сотня «ТОР» № 00022 від 01.07.2023, ОСОБА_1 боєць добровольчого формування «Добровольчий батальйон територіальної оборони N° 3 сотні (ТОР)», залучений до проходження служби із захисту та оборони територіальної цілісності держави Україна Тернопільської області та м. Тернополя від збройної агресії російської федерації. У вказані дні доброволець залучений до патрулювання ввірених об`єктів критичної інфраструктури: 03.07.2023. 04.07.2023. 27.07.2023. 28.07.2023.

З огляду на вищевикладене, суд вважає причини пропуску строку на оскарження постанови поважними, а тому такий строк підлягає поновленню, відтак клопотання позивача про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії EAC № 7207058 від 21.06.2023, слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 1.9. ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством..

Як встановлено, п. 2. 9 (в) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частина 1 ст. 121-3 КУпАП, передбачає відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Виходячи із змісту пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою ст. 279 КУпАП передбачено, що посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно з статтею 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 за №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з матеріалів справи, виносячи вказану постанову працівник поліції в порушення вимог ст.252, 280, 283 КУпАП не зазначив належні та допустимі докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які ним були зібрані та оцінені у встановленому законом порядку, та на яких ґрунтується його висновок про доведеність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП та якими спростовуються заперечення останнього щодо не вчинення цього правопорушення, зокрема, не було зафіксовано покази свідків та відсутні інші джерела доказування, які б давали можливість суду перевірити підстави притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

У п. 5 оскаржуваної постанови EAC № 7207058 від 21.06.2023 вказано, що фіксації здійснювалась п/в Моторола VB400 475456, проте відеозапис на якому було б зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 порушення п. 2.9 в ПДР України, а саме керування транспортним засобом Mitsubishi, д.н.з. НОМЕР_1 , з неосвітленим задні номерним знаком в темну пору доби та з двома затертими символами переднього номерного знаку, що не давало можливості прочитати символи з відстані 20 м. до матеріалів справи не додано.

Водночас, у відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначила, що відеозапис з місця вчинення оскаржуваного ОСОБА_1 правопорушення не зберігся, оскільки строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА, становить 30 діб.

Таким чином, факт вчинення позивачем правопорушень, зокрема керування транспортним засобом з неосвітленим задні номерним знаком в темну пору доби та з двома затертими символами переднього номерного знаку, що не давало можливості прочитати символи з відстані 20 м., зафіксоване лише в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії EAC № 7207058 від 21.06.2023, інших доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, відповідачем суду не подано.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 по справі №211/3520/16-а, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 17.07.2019 (справа №295/3099/17).

Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року), суд у цій справі, як і у кримінальному провадженні, має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на те, що позивач заперечив свою провину у вчиненні правопорушення, суд вважає, що провина позивача у порушенні Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, не доведена, в той час, як відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак представником відповідача не надано суду доказів, які б спростували пояснення позивача та доводили правомірність винесеної постанови.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія EAC № 7207058 від 21.06.2023 є підставним та підлягає до часткового задоволення, шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі.

Разом з тим не підлягає до задоволення заявлена позовна вимога про визнання оскаржуваної постанови протиправною, оскільки такий спосіб захисту не передбачений ч. 3 ст. 286 КАС України. Відтак позовні вимоги в цій частині не є обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Також відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 536 грн 80 коп., що підтверджується квитанцією АТ КБ ПРИВАТБАНК № 0.0. від 17.07.2023. Відтак сума сплаченого судового збору у розмірі 268 грн 40 коп. підлягає стягненню з Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліціїза рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , а судові витрати у виді судового збору у сумі 268 грн 40 коп. слід покласти на позивача.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити позивачу ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії EAC № 7207058 від 21.06.2023, як такий, що пропущений з поважних причин.

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії EAC № 7207058 від 21.06.2023 якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП закрити.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції в користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 268 (двісті шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок.

Судові витрати у виді судового збору у розмірі 268 (двісті шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок покласти на позивача ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду складено та підписано 07.09.2023.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, адреса місця знаходження: вул. Покровська, 96, м. Житомир, 10031.

Головуючий суддяН. Р. Кунець