Справа № 140/8546/22
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/8546/22 пров. № А/857/11258/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року, головуючий суддя Валюх В.М., ухвалене у м. Луцьку, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ГУПФУ в м. Києві, ГУПФУ у Волинській області, в якому просив скасувати рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 07.12.2022 року № 31 щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 статті 114 Закону № 1058-IV, починаючи з моменту звернення за призначенням пенсії, а саме з 30.11.2022 року, та зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 статті 114 Закону № 1058-IV, починаючи з моменту звернення за призначенням пенсії, а саме з 30.11.2022 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що пільговий стаж позивача (в т. ч. навчання та служба в армії) складає 11 років 4 місяці 14 днів, що є достатнім для призначення пільгової пенсії за Списком № 1.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 07 грудня 2022 року № 31 про відмову у призначенні пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 з 30 листопада 2022 року пенсії за віком на пільгових умовах на підставі частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУПФУ в м. Києві оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду попередньої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що до спеціального стажу не зараховано періоди роботи з 02.01.1989 року по 27.07.1993 року, оскільки в цей період роботи були чинними Списки, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10, у яких професія машиніста електропоїзда не передбачена, проте в наданій позивачем довідці № 30/01/11-159 від 19.08.2022 року є покликання на Списки від 11.03.1994 року № 162, які не були чинним на час роботи позивача. Крім того, довідка від 19.05.2022 року № 14-9-5/438 також не підтверджує пільговий характер роботи за періоди роботи з 21.07.1983 по 03.11.1983 та з 20.02.1987 по 05.10.1987 помічником машиніста електровоза. Довідка від 19.05.2022 року № 14-9-5/439 підтверджує право на пенсію за вислугу років за нормою статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а не право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 згідно із статтею 114 Закону № 1058-IV.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 30.11.2022 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно статті 114 Закону № 1058-IV, надавши документи згідно з переліком відповідно до розписки-повідомлення (а. с. 19), та вказану заяву про призначення пенсії за принципом екстериторіальності було скеровано до ГУ ПФУ у Волинській області.

07.12.2022 року ГУ ПФУ у Волинській області прийняло рішення № 31 про відмову у призначенні пенсії (а. с. 36), про що позивача було повідомлено листом ГУ ПФУ в м. Києві від 16.12.2022 року.

З рішення ГУ ПФУ у Волинській № 31 від 07.12.2022 року видно, що згідно із поданими документами страховий стаж позивача становить 41 рік 04 місяців 02 дні, при цьому, пільговий стаж 0 років. До страхового стажу не зараховані періоди за записами трудової книжки НОМЕР_1 з 12.01.1998 року по 25.05.1998 року, оскільки виправлена дата звільнення. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно з довідкою № 30/01/11-159 від 19.08.2022 року, оскільки в довідці неправильно зазначено посилання на Списки. На період роботи позивача з 02.01.1989 року по 27.07.1993 року були чинними Списки, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, у яких не передбачена професія машиніста електропоїзда. Довідка № 14-9-5/438 від 19.05.2022 року не підтверджує пільговий характер роботи.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивач досяг необхідного віку, у нього наявний достатній страховий та пільговий стаж, до заяви про призначення пенсії позивач додав усі необхідні документи, тому у відповідача ГУ ПФУ у Волинській області були відсутні правові та фактичні підстави для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

У відповідності до ч. 1 статті 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому, частиною 2 ст. 114 Закону № 1058-IV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно із пунктом 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637.

Також пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, в яких має бути зазначені періоди, що зараховуються до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, що зараховується до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, на підставі яких видана довідка.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, підтвердження стажу роботи для призначення пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

Матеріалами справи підтверджується, що на підтвердження пільгового стажу позивачем надано, зокрема: - довідку про реорганізацію від 19.08.2022 року № 30/01/11-160; трудову книжку серії НОМЕР_1 від 09.11.1983 року, згідно з якою позивач: у період з 01.09.1980 року по 15.07.1983 року - навчався в МПТУ № 17 м. Києва за спеціальністю помічник машиніста електровоза, слюсар 3-го розряду; з 21.07.1983 року по 03.11.1983 року - працював в локомотивному депо «Дарниця» помічником машиніста електровоза; з 11.11.1983 року по 24.12.1986 року - проходив службу в армії; з 20.02.1987 року по 05.10.1987 року - працював слюсарем з ремонту рухомого складу; з 02.01.1989 року по 27.07.1993 року - працював машиністом електропоїздів; довідку Виробничого підрозділу Локомотивне депо Дарниця, яка підтверджує періоди роботи позивача на посаді помічника машиніста електровоза з 21.07.1983 року по 03.11.1983 року, з 20.02.1987 року по 05.10.1987 року та з 28.12.1987 року по 28.12.1987 року; довідку КП «Київський метрополітен» від 19.08.2022 року, якою підтверджено роботу позивача в електродепо «Дарниця» у період з 02.01.1989 року по 27.07.1993 року машиністом електропоїздів.

Так, до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», позиція «Машиністи електропоїздів метрополітену» не внесена.

Натомість рішенням Національної служби посередництва і примирення від 11.07.2005 року №05-07-05 «Про колективний трудовий спір між машиністами електропоїздів метрополітенів України та Кабінетом Міністрів України» Кабінету Міністрів України рекомендовано виконати пункт 1 рішення примирної комісії по вирішенню колективного трудового спору між машиністами електропоїздів метрополітенів України та Кабінетом Міністрів України від 10.02.2005 року: «1. Задовольнити вимогу машиністів електропоїздів метрополітенів України: «відновити професію «машиніст електропоїздів метрополітену» в Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36».

Відтак, Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2006 року № 276 внесені зміни до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Підрозділ «Транспортні послуги» зазначеного Списку доповнено позицією - «Машиністи електропоїздів (метрополітену)».

При цьому, Постановою Кабінету Міністрів № 36 від 16.01.2003 року (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2006 року № 276) робота машиністом електропоїзду (метрополітену) віднесена до Списку № 1, відтак позивач працював за професією та в умовах праці, що віднесені до Списку №1, а до пільгового стажу позивача зараховується весь період роботи на посаді машиніста електропоїзда (метрополітену) незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Також, як вірно встановлено судом попередньої інстанції, відповідно до пункту 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Крім цього, за правилами статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Відтак, час навчання позивача з 01.09.1980 року по 15.07.1983 року в МПТУ № 17 м. Києва за професією «помічник машиніста електровоза» також підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача, оскільки перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про підставність та обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції частково відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає частковому скасуванню з прийняттям нового, яким позовні вимоги слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року у справі №140/8546/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Ніколін