Справа № 120/6379/23
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2023-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 вересня 2023 р. Справа № 120/6379/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправними діями органу пенсійного фонду України щодо відмови у перерахунку пенсії за віком по втраті годувальника із врахуванням заробітної плати померлого за період 60 місяців до 01.07.2000 року. Так, позивачка вказує на те, що у матеріалах пенсійної справи позивача наявні відомості про заробітну плату померлого за період 60 місяців до 01.07.2000 року, однак відповідачем протиправно в розрахунок середньомісячного заробітку врахована заробітна плата, починаючи лише з 01.07.2000 року.

Відповідач скористався свої правом на подання відзиву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог. Серед іншого акцентує увагу на тому, що призначення пенсії по втраті годувальника із призначеної пенсії за вислугу років членам сімей померлого з числа осіб льотного/льотно випробного складу цивільної авіації не передбачена, відтак пенсія позивачки розрахована відповідно до норм чинного законодавства, виходячи з розміру пенсії за віком.

Ухвалою суду від 10.07.2023 року було витребувано у головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області пенсійну справу померлого ОСОБА_2 із обов`язковим наданням довідки про заробітну плату за період 60 місяців до 01.07.2000 року.

На виконання вимог ухвали відповідачем було надано перерахунок пенсії з електронної справи ОСОБА_1 та зазначено, що пенсійна справа померлого ОСОБА_2 знаходиться в головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області.

Так, ухвалою суду від 19.08.2023 року було витребувано пенсійну справу померлого ОСОБА_2 в головному управління Пенсійсного фонду України у Київській області.

Однак, вказаним територіальним органом Пенсійного фонду України вимог ухвали не виконано.

Ознайомившись з наявними матеріалам справи, суд встановив наступне.

Позивачка є вдовою померлого ОСОБА_2 , що з 1992 року, який перебував на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та одержував пенсію за вислугу років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З 04.10.2022 року позивачка перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивачка неодноразово зверталася до головного управління Пенсійного фонду України із заявою про проведення перерахунку розміру пенсії померлого ОСОБА_2 за віком із зарахування заробітної плати за період 60 місяців до 01.07.2000 року.

Вказані заяви було розглянуто територіальним органом Пенсійного фонду України в порядку Закону України "Про звернення громадян".

Так, листами від 27.01.2023 року та 02.03.2023 року відповідачем повідомлено про те, що розмір пенсії позивачки у зв`язку з втратою годувальника обрахований відповідно до норм чинного законодавства. Так, повідомлено, що розмір пенсії розраховано відповідно до ст. 37 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 50% від розрахованої пенсії за віком померлого годувальника. В розрахунок середньомісячного заробітку враховано заробітну плату за період з 01.07.2000 року по 30.06.2022 грн.

Не погоджуючись із обрахованим розміром пенсійного забезпечення, позивачка звернулася за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

За приписами ст. 5 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною першою статті 36 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до матеріалів справи померлому ОСОБА_2 було встановлено пенсію за вислугу років, як працівнику льотного/льотно випробного складу відповідно до ст. 54 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) та постанови Кабінету Міністрів України № 418 від 21.07.1992 року "Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівниками авіації і льотно-випробного складу".

За змістом пункту 1 ч. 2 ст. 36 Закону № 1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону.

Питання, пов`язані з обчисленням розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника, унормовані ст. 37 Закону № 1058-IV, якою передбачено, зокрема, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Тобто, базовою величиною для визначення розміру пенсії, призначеної у зв`язку з втратою годувальника на підставі правових норм Закону № 1058-IV є саме розмір пенсії за віком померлого годувальника.

Відтак, розмір пенсії позивачки у зв`язку з втратою годувальника обчислюється виходячи з розміру пенсії за віком померлого годувальника.

Разом з тим, відповідно до матеріалів справи в розрахунок cередньомісячного заробітку померлого годувальника не взято періоди роботи до 01.07.2000 року.

Частиною першою статті 40 Закону № 1058-IV визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини (абз. 4 ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV).

Окрім того, суд наголошує, що відповідно до положень абз. 5 ч. 1 цієї статті заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами.

Суд зазначає, що призначення пенсії померлому годувальнику відбувалося відповідно до Закону № 1788-XII у редакції від 05.11.1991 року.

Відповідно до ст. 65 цього Закону (у редакції чинній на момент призначення померлому годувальнику пенсії) середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсій береться (за вибором того, хто звернувся за пенсією): за 24 останніх календарних місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом всієї трудової діяльності перед зверненням за пенсією, незалежно від наявних перерв у роботі. Середньомісячний заробіток за 24 календарних місяці і за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми заробітку за 24 календарних місяці роботи підряд (перед зверненням за пенсією) чи за 60 календарних місяців роботи підряд (протягом всієї трудової діяльності) відповідно на 24 чи 60. При цьому за бажанням того, хто звернувся за пенсією, місяці з неповним числом робочих днів у зв`язку з їх влаштуванням на роботу або звільненням враховуються як повні календарні місяці роботи.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що матеріали пенсійної справи осіб, яким пенсія призначена, виходячи із розрахунку вказаної статті Закону № 1788-XII у редакції від 05.11.1991 року містять інформацію щодо заробітної плати за 24 останніх календарних місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом всієї трудової діяльності.

Принагідно суд наголошує, що позивачка не зверталася до органу Пенсійного фонду з метою призначити пенсію по втраті годувальника із призначеної пенсії за вислугу років, а виявила бажання здійснення її перерахунку із врахуванням заробітної плати за період до 01.07.2000 грн.

Поза увагою суду не залишився той факт, що позивачку та померлого годувальника зареєстровано як внутрішньо-переміщених осіб, відповідно до довідки виконавчого комітету Краснопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до вимог п. 4. 12 Порядку № 22-1 при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці орган, що призначає пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви про переведення виплати пенсії за новим місцем проживання надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем фактичного проживання пенсіонера. Пенсійна справа не пізніше п`яти робочих днів з дня одержання запиту пересилається (електронна пенсійна справа передається) органу, що призначає пенсію, за новим місцем фактичного проживання.

Відтак, з огляду на відсутність в матеріалах справи відомостей щодо пенсійного забезпечення померлого до 01.07.2000 року, та, відповідно, наслідків щодо зміни розміру пенсійного забезпечення позивачки, суд констатує наявність права позивачки на здійснення такого перерахунку, у випадку наявності відповідної довідки та при доцільності зарахування такої заробітної плати.

Суд акцентує увагу, що територіальні органи Пенсійного фонду не позбавлені можливості витребувати матеріали пенсійної справи або вказати особі на відсутність необхідних документів для здійснення призначення/перерахунку суду.

Суд наголошує, що відмова позивачці у здійсненні перерахунку у формі листа свідчить про відсутність наміру суб`єкта владних повноважень прийняти обґрунтоване та законне рішення у формі, передбаченій чинним законодавством.

Так суд зазначає, що відповідно до матеріалів справи, вказану заяву розглянуто в порядку визначеному Законом України "Про звернення громадян".

Однак, заява, подана позивачкою про перерахунок пенсії, відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), оскільки зміст зазначеної заяви очевидно дає змогу оцінити намір заявниці.

Згідно з п. 4.3. Порядку № 22-1, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Також, згідно з п. 5 Закону № 1058-IV, документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово покликався на те, що "ефективний засіб правового захисту" у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції (Постанова Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18.04.2018 року у справі №826/14016/16 СМ, від 11.02.2019 року у справі № 2а-204/12 ).

Чинне законодавство не наділяє суб`єкта владних повноважень приймати акти індивідуальної дії у формі листів, в іншому випадку направлення листа кваліфікується як протиправна бездіяльність щодо неприйняття рішення про призначення пенсії чи про відмову.

Суд наголошує, що відповідач у разі недостатності або неналежного оформлення документів, доданих до заяви про призначення пенсії, наділений повноваженням письмово повідомити заявника про те, які документи необхідно подати додатково, або вимагати дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством.

Таким чином, з огляду на вищезазначене суд дійшов до висновку, що головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області належним чином не розглянуто заяву позивача, не оцінено наслідки для розміру пенсійного забезпечення позивачки у випадку здійснення зарахування заробітної плати до 01.07.2001 року на підставі наявних матеріалів пенсійної справи померлого годувальника, а тому суд дійшов висновку, що відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законом № 1058-ІV та Порядком № 22-1, що свідчить про допущення відповідачем як суб`єктом владних повноважень протиправної бездіяльності стосовно розгляду поданої позивачем заяви.

Подібні правові висновки відображені у постанов Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 748/696/17.

Враховуючи викладене, з метою ефективного захисту прав позивача, суд, керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області щодо не прийняття рішення за результатами розгляду заяви від 07.02.2023 року, а також зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву із прийняттям відповідного рішення з урахуванням висновків суду.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір розподіляється відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не прийняття рішення за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 07.02.2023 року.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 07.02.2023 року із прийняттям відповідного рішення з урахуванням рішення суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович