Справа № 580/1452/22
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1452/22 Суддя (судді) першої інстанції: Петро ПАЛАМАР
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Федотова І.В.,

суддів: Коротких А.Ю. та Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, Державної фіскальної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач 1), Державної податкової служби України (далі - відповідач 2) в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо неприйняття рішення про затвердження висновку від 16.11.2021 про призначення одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати Державну податкову службу України розглянути матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги та прийняти рішення щодо затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги від 16.11.2021.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2022 року адміністративний позов було задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо нерозгляду заяви з додатками ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини та висновку Головного управління ДФС у Черкаській області від 16.11.2021.

Зобов`язано Державну податкову службу України розглянути заяву з додатками ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини та висновку Головного управління ДФС у Черкаській області від 16.11.2021 відповідно до "Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, згідно зі свідоцтвом про хворобу від 23.09.2021 №193 медичною військово-лікарською комісією за розпорядженням ГУ ДФС у Черкаській області здійснено медичний огляд ОСОБА_1 , 1983 року народження, старшого лейтенанта податкової міліції, яка проходила службу у ГУ ДФС у Черкаській області на посаді старшого інспектора сектору захисту інформації Управління боротьби з фінансовими злочинами ГУ ДФС у Черкаській області.

Комісією установлено, що захворювання позивача пов`язане із захистом Батьківщини.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії № 4 серії 12 ААВ від 12.10.2021 №354431 ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності з 12.10.2021, причиною інвалідності визначено захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини.

Довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №022947 від 12.10.2021 ступінь втрати професійної працездатності становить 80%.

Позивач звернулася з заявою від 25.10.2021 до голови комісії з реорганізації ГУ ДФС у Черкаській області, відповідно до якої подано документи для виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, що сталося у період проходження служби.

16.11.2021 ГУ ДФС у Черкаській області на підставі поданої заяви сформовано висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції ОСОБА_1 в розмірі 204300 гривень та направлено разом із іншими матеріалами до ДФС України для прийняття відповідного рішення.

Державною фіскальної службою України на адресу Голови комісії з реорганізації Головного управління ДФС у Черкаській області 09.12.2021 за вихідним номером 4608/7/99-99-08-03-17 повернуто матеріали без прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановлення інвалідності та втратою працездатності колишньому працівнику податкової міліції ОСОБА_1 .

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Колегія суддів при винесенні даної постанови виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, звільненням із неї, права і обов`язки таких осіб визначені та урегульовані спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про міліцію».

За правилами частини шостої ст. 23 Закону № 565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, зокрема, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Разом з тим, Закон України «Про міліцію» втратив чинність 07 листопада 2015 року у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію».

При цьому, у п.15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Відтак, право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №822/163/18, від 20 травня 2019 року у справі №405/704/17, який в силу вимог частини п`ятої ст.242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

На виконання вимог статті 23 Закону України «Про міліцію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21 жовтня 2015 року №850, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі Порядок №850).

Пунктом 2 Порядку №850 визначено, що вона не поширюється на осіб, у яких право на отримання одноразової допомоги виникло до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" від 13.02.2015 208-VIII (набрав чинності з 12.03.2015) та на осіб, які проходили службу в складі національного контингенту чи національного персоналу в міжнародних операціях.

У відповідності до пункту 3 Порядку №850, грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Пунктами 7-9 Порядку №850 закріплено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Так, як вірно встановлено судом першої інстанції, інвалідність ІІ групи позивачу було встановлено з 12.10.2021, причиною інвалідності визначено захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини.

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ДФС України розглянуло заяву позивача про виплату одноразової грошової допомоги не у спосіб, встановлений Порядком №850, відповідно не реалізувало своїх повноважень відповідно до Порядку №850 щодо прийняття рішення за заявою, не розглянуто додатків, доданих до заяви, не зроблено висновку про наявність чи відсутність підстав для здійснення призначення і виплати одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 14 Порядок №850.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання ДПС України (як правонаступника ДФС України) розглянути заяву позивача та висновок відповідно до Порядку №850.

Так, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 №1200 (із змінами, внесеними згідно з постановою КМУ №846 від 25.09.2019) утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

При цьому, пунктом 2 Постанови № 1200 встановлено, що Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення. розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є Фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №682-р від 21.08.2019 "Питання Державної податкової служби" визначено можливість забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України" функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства і питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу.

Отже, ДПС України є правонаступником ДФС України в частині реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства і питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу.

Разом з цим, відсутні підстави вважати, що ДПС України є правонаступником ДФС України у спірних правовідносинах щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до "Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 13.06.2023 року у справі № 240/2765/22.

Крім того, станом на дату постановлення оскаржуваної постанови ДФС України не ліквідована.

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про передчасність висновку суду першої інстанції щодо зобов`язання Державної податкової служби України, як правонаступника ДФС України, розглянути матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги та прийняття відповідного рішення.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів зауважує, що належним способом виконання рішення суду є розгляд ДФС України заяви позивача відповідно до Порядку №850, за наслідками чого має бути прийнято рішення, передбачене пунктом 9 Порядку №850.

Таким чином, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, з огляду на що колегія суддів дійшла висновку про зміну абзацу третього резолютивної частини оскаржуваного рішення шляхом викладення його у наступній редакції:

«зобов`язати Державну фіскальну службу України розглянути заяву з додатками ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до "Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення суду».

Поряд з цим, слід зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі вищенаведеного, виходячи зі встановлених обставин та норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни резолютивної частини оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2022 року змінити, виклавши абзац 3 резолютивної частини у такій редакції:

«Зобов`язати Державну фіскальну службу України розглянути заяву з додатками ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до "Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення суду».

В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя: І.В. Федотов

Судді: А.Ю. Коротких

Є.О. Сорочко