Справа № 545/1152/23
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2023-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 р.Справа № 545/1152/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

за участю секретаря судового засідання Яковини В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 01.06.2023, головуючий суддя І інстанції: Харабадзе К.Ш., вул. Фрунзе, 154а, м. Полтава, Полтавська, 36008, повний текст складено 01.06.23 року по справі № 545/1152/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що постановою серії БАД № 357764 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24.03.2023 позивача визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. У постанові зазначено, що 24.03.2023 22 год. 22 хв. в м. Полтава, вул.. Депова, 4 водій керуючи ТЗ при повороті праворуч не подав світловий сигнал покажчику повороту відповідного напрямку, а також керуючи ТЗ не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документу на таких ТЗ, чим порушив п.п. 9.2б, 2.1.б ПДР України. Вказану постанову вважає незаконною, оскільки місцем вчинення адміністративного правопорушення у оскаржуваній постанові вказано м. Полтава, вул.. Депова, 4. Разом з тим, у м. Полтава відсутня вулиця з такою назвою. Крім того, поліцейським не було пред`явлення беззаперечних доказів вчинення саме позивачем адміністративного правопорушення. Також, поліцейський не проводив розгляд справи про адміністративне правопорушення, як того вимагає глава 22 КУпАП та Інструкція з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. У оскаржуваній постанові вказано, що до постанови додаються відео з в т.ч. з реєстратора, але не зазначено з якого. За відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. На підставі вищевикладеного, просить скасувати постанову від 24.03.2023 серії БАД № 357764 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень, провадження у справі закрити.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 01.06.2023 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що працівниками поліції у постанову яка оскаржується вносилися виправлення та додаткові відомості вже після її підписання особою, щодо якої вона винесена, отже вважає, що бланк постанови є зіпсованим. У оскаржуваній постанові вказано, що до неї додаються відео в т.ч з реєстратора, але не зазначено з якого. Також вказує, що судом першої інстанції було безпідставно взято до уваги записи з бодікамер поліцейських, оскільки постанова складена 24.03.2023 о 22:49, а записи з камер, якими суд обґрунтовує своє рішення о 22:52:54, 23:14:08, 23:24:06, 23:24:28,23:24:49 не можуть бути допустимими доказами по справі, оскільки вони здійсненні після складання постанови.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу де він виклав свій погляд на обставини справи та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідачем надана заява про розгляд справи за його відсутністю.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст.229 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що 24.03.2023 поліцейським взводу 2 роти 4 БУПП в Полтавській області прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Подія правопорушення, допущеного ОСОБА_1 , відбулася в м. Полтава, вул. Деповська, 4, 24.03.2023 о 22 год. 22 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Nissan sunny, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при повороті праворуч не подав світловий сигнал покажчику повороту відповідного напрямку, а також, керуючи транспортним засобом, не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документу на такий транспортний засіб.

Вважаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що доводи позивача, викладені в адміністративному позові, не спростовують факту вчиненого правопорушення та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

В силу п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно пп. а) п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Статтею 16 Закону України "Про дорожній рух" визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 9.2 (б) Правил дорожнього руху України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно п. 9.4 Правил дорожнього руху України подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50 100 м у населених пунктах і за 150 200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Відповідно до п. 2.1 (а, б, ґ) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон); чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність, за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Частиною 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, на підтвердження своєї позиції надано відеозаписи події та процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, здійснені нагрудною камерою поліцейського, яка використовується на підставі ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» та відео фіксатором з автомобільного реєстратора, встановленого на службовому автомобілі поліцейського.

Із наданого відеозапису встановлено, що 24.03.2023 інспектором зупинений автомобіль Nissan sunny, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням позивача, який при повороті праворуч не подав світловий сигнал покажчику повороту відповідного напрямку. Та при перевірки документів було виявлено, що позивач керуючи транспортним засобом, не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документу на такий транспортний засіб.

Так, зазначеним відеозаписом зафіксовано, що в момент зупинки вказаного транспортного засобу саме позивач перебував за кермом транспортного засобу.

Пунктом 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Відповідно до статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції № 4/1 від 05.01.2016 року, поліцейський поліції відповідно до покладених на нього завдань під час несення служби здійснює: безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення патрульної публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; первинне реагування на повідомлення про правопорушення, а також самостійне виявлення правопорушення під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 3.3 нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна використовуватися працівниками патрульної поліції та знаходитися в режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди, перевірці документів, арешті або затримання особи, поверхневому огляді, загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї, при наданні допомоги особам, у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та надані докази встановила, що відеозапис, який здійснений відповідачем як до так і після після зупинки транспортного засобу позивача підтверджує той факт, що позивач при повороті праворуч не подав світловий сигнал покажчику повороту відповідного напрямку, при перевірки документів було виявлено, що позивач керуючи транспортним засобом, не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документу на такий транспортний засіб, працівниками патрульної поліції відеозапис обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення здійснювався відповідно до норм чинного законодавства. Зафіксовані даними камерами обставини підтверджують ті обставини, що позивачу при складанні протоколу про адміністративне правопорушення роз`яснювались права та дотримувався порядок розгляду справи, передбачені чинним законодавством, що поліцейським було прийнято рішення про зупинку такого транспортного засобу на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо водія транспортного засобу.

Водієві було повідомлено про розгляд справи, роз`яснено вимоги ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, право знайомитися з матеріалами справи, надавати докази, клопотання. пояснення, користуватися юридичною допомогою, порядок оскарження постанови про адміністративне правопорушення, строки та порядок сплати адміністративного штрафу. На місці розгляду, позивач надав письмові пояснення, клопотань не заявляв.

Щодо доводів позивача про неналежність та недопустимість як доказів відеозаписів, оскільки не зазначено з якого реєстратора, номер додано відео, не надано доказів, що технічні засоби обліковуються у відповідача, колегія судів зазначає, що в даному випадку у оскаржуваній постанові є посилання, що до неї додаються відео з бодікамер за номерами 473462, 473461 та реєстратора, а не зазначення номера реєстратора не тягне за собою визнання постанови протиправною та спростування вчинення позивачем правопорушення.

Крім того, твердження апелянта про те, що записи з бодікамер поліцейських не можуть бути допустимими доказами по справі оскільки вони здійсненні після складання постанови о 22:52:54, 23:14:08, 23:24:06, 23:24:28,23:24:49 не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Так судом першої інстанції було встановлено та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що о 22:22:14 водій транспортного засобу виконує маневр повороту праворуч, не увімкнувши зовнішній світловий покажчик повороту відповідного напрямку. 22:22:23 інспекторами патрульної поліції подається спеціальний сигнал про зупинку транспортного засобу. 22:22:42 інспектор підходить до транспортного засобу ОСОБА_1 , представляється, запитує, чому не горить покажчик повороту, чим повідомляє підставу зупинки. 22:30:20 інспектор ознайомлює ОСОБА_2 з права та обов`язками 22:30:58 інспектор роз`яснює що за не включення покажчику повороту передбачена відповідальність згідно КУпАП у виді штрафу. 22:31:30 інспектор вимагає він ОСОБА_2 пред`явити посвідчення водія, на що ОСОБА_2 визнає, що не має при собі посвідчення водія, та пропонує, щоб посвідчення водія йому викинули з балкону. 22:41:20 - ОСОБА_1 пропонує інспектору скласти відносно нього протокол за те, що при повороті він не увімкнув зовнішній світловий покажчик повороту відповідного напрямку 22:43:14 - ОСОБА_1 підтвердив, що інспектор показав йому відеозапис події. 22:52:54 інспектор називає місце розгляду справи вул. Деповська, 13 23:14:08 інспектор вказує, що ОСОБА_2 проживає на АДРЕСА_1 :24:06 інспектором ознайомлює ОСОБА_1 з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі 23:24:28 інспектор повідомляє, що згідно ст.. 36 КУпАП об`єднує справи, повідомляє строк оскарження постанови та строк сплати штрафу 23:24:49 ОСОБА_1 підписує постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, інспектор вручає копію постанови ОСОБА_1 .

Крім того, колегія судів також не приймає твердження апелянта про те, що в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі місце вчинення адміністративного правопорушення вказано: м. Полтава, вул.. Депова, 4, та в подальшому внесені виправлення, та дописано вказівку про ст.. 36 КУпАП, що вказує на те, що бланк протоколу слід визнати зіпсованим.

Так, зазначене порушення вимог статті 283 КУпАП відповідачем при притягненні до адміністративної відповідальності позивача не заперечується, проте зазначається про наявність описки в назві вулиці, що не впливає на правомірність винесеної постанови.

Так як було встановлено судом першої інстанції та ен спростовано у суді апеляційної інстанції, що позивач підтверджує, що в м. Полтава вул. Депова відсутня, відеозапис відображає слідування автомобілю поліцейських за автомобілем позивача, відображає рух слідування автомобіля позивача, керування позивачем по вул. Деповська автомобілю при повороті праворуч без включеного світлового сигналу покажчика повороту відповідного напрямку, повідомлення інспектором місця розгляду справи по вул. Деповській, що ОСОБА_2 проживає по вул. Деповській, про застосування при розгляді справи ст. 36 КУпАП, тощо, а тому аналіз наведених правових норм та обставин справи дають підстави для висновку, що зазначення інспектором в оскаржуваній постанові неправильних даних, в тому числі і неправильної назви вулиці, не зазначення в копії позивача на ст. 36 КУпАП, не спростовує порушення позивачем передбачених ПДР України вимог, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед поворотом, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, та є опискою.

Аналогічна правова позиція щодо неточностей відомостей в постанові про притягнення особи до адміністративного правопорушення, уже була висловлена Верховним Судом у постанові від 28.11. 2018 року у справі № 537/1214/17, 24.12.2019 у справі 459/1801/17.

Отже в даному випадку, основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення якого підтверджено відеоматеріалами, відсутність якого б виключала склад наведеного адміністративного правопорушення.

Таким чином колегія суддів зазначає, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення складена у відповідності до положень ст. 283 КУпАП.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що наявні в справі докази підтверджують факт вчинення позивачем порушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, з огляду на що відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови серії БАД № 357764 від 24.03.2023.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у відповідача були підстави накладати адміністративне стягнення. Оскільки, відповідачем зібрано та надано суду докази на підтвердження факту вчинення правопорушення та правомірності своїх дій. Колегія суддів вважає, що відповідач діяв правомірно та у спосіб визначений законом, при цьому надав суду необхідні докази, які доводять порушення позивачем ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Варто зазначити, що Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух« встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 01.06.2023 по справі № 545/1152/23 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин справи.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 01.06.2023 по справі № 545/1152/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов