Справа № 401/1706/23
Суддя: Мельничик Ю. С.
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

копія
Справа № 401/1706/23 Провадження № 2-а/401/29/23

06 вересня 2023 року м.Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя Мельничик Ю.С.,

з участю: секретаря судових засідань Рудської В.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СР ПП ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Уманського Володимира Борисовича та Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Процедура (рух справи):

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора СР ПП ВП №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Уманського Володимира Борисовича та Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17 грудня 2022 року БАД № 169662 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 6 ст. 121 КУпАП. Разом з позовом подав клопотання про поновлення строку звернення з даним позовом.

Ухвалою від 29 травня 2023 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 09 червня 2023 року поновлено позивачу строк звернення до адміністративного суду з позовною заявою та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач подав до суду письмову заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити.

З підстав ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.

Позиція позивача, ОСОБА_1 :

Позивач свої вимоги обґрунтував тим, що 17 грудня 2022 року відносно нього інспектором СРПП ВП №1 (м. Світловодськ), Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції Уманським В.Б. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не в автоматичному режимі серії БАБ № 169662 від 17 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративно відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 850 грн. В постанові зазначено, що 17 грудня 2022 року водій керував транспортним засобом по вул. Г.Чорнобиля в м. Світловодськ з д.н.з. який не освітлювався в темну пору доби та не продивлялись всі символи з відстані 20 метрів чим порушив п.п. 2.9 ПДР України. Позивач вважає вказану постанову незаконною, яка винесена безпідставно, оскільки, він дійсно керував транспортним засобом БОГДАН 211010 д.н.з. НОМЕР_1 . Перед початком руху він ретельно перевірив належність роботи зовнішнього освітлення транспортного засобу, у тому числі заднього номерного знаку рухаючись по вул. Г. Чорнобиля, позивача було зупинено працівником поліції та повідомили про те, що в нього не працює освітлення заднього номерного знаку. Конструкцією транспортного засобу не передбачено повідомлення водія про непрацююче освітлення номерного знаку під час руху, тому під час руху позивач не міг знати про можливу несправність. В обґрунтування заяви про поновлення строку для звернення до суду з даним позовом позивач посилається на те, що про застосування до нього адміністративного стягнення він дізнався лише 15 травня 2023 року від державного виконавця після того, як на його рахунки наклали арешт. Постанову про відкриття виконавчого провадження позивач поштою не отримував та отримав її лише від державного виконавця лише 15 травня 2023 року, саме тому позивачем пропущено строк для оскарження постанови.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач надав до суду: - копію свого паспорта громадянина України; - копію оскаржуваної постанови відповідача в справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 169662 від 17 грудня 2022 року.

Позиція відповідача, інспектора СРПП ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Уманського Володимира Борисовича:

Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позовну заяву до суду не надав.

Позиція відповідача,Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області:

Представник відповідача подав до суду відзив в якому зазначив, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими оскільки, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський оцінив всі обставини справи установлюючи під час розгляду справи, докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Та відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим. Тому стягнення застосоване без порушення в межах санкції ч.6 ст. 121 КУпАП, за якими позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства. Разом з відзивом відповідач подав клопотання про залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 оскільки позовна заява подана із пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Встановлені судом обставини справи:

Судом, що постановою від 17 грудня 2022 року серії БАБ № 169662 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Згідно з вказаною постановою, адміністративне правопорушення полягало в тому, що 17 грудня 2022 року по вул. Г.Чорнобиля водій керував транспортним засобом БОГДАН 211010 д.н.з. НОМЕР_1 з номерним знаком, який не освітлювався в темну пору доби, та не проглядалися всі символи з відстані 20 метрів, чим порушив вимоги п.п.2.9.в Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що вважає вказану постанову незаконною, яка винесена безпідставно, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для притягнення позивача до відповідальності.

Представник відповідача заперечуючи проти позову, в підтвердження обґрунтованості та правомірності прийнятої постанови надав суду відзив на позовну заяву.

Оцінка (джерела права) та висновок суду:

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, судом з постанови серії БАД 169662 від 17 грудня 2022 року встановлено, що підставою для притягнення позивача ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності стало виявлення факту порушення п.2.9 «В» Правил дорожнього руху оскільки водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком який неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості), за що передбачена відповідальність ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Суд, надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові та оцінюючи зміст обґрунтування складу адміністративного правопорушення, викладеного в оскаржуваній постанові звертає увагу, що частиною 6 статті 121 КУпАП, (в редакцій чинній на час винесення спірної постанови) установлена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Закону України "Про дорожній рух" щодо посилення адміністративної відповідальності за порушення порядку встановлення та використання номерних знаків транспортних засобів», що набрав чинності 29 жовтня 2022 року, КУпАП доповнено статтею 121-3. Частиною 1 статті 121-3 передбачена адміністративна відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Згідно п.2.9.в ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами або ж забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Положення зазначеного пункту Правил дорожнього руху є формою реалізації положень ст. 37 Закону України «Про дорожній рух», згідно з якою забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Аналізуючи вищенаведені норми в розрізі оскаржуваної постанови можна прийти до висновку, що законодавством дійсно заборонено водіям керувати транспортним засобом з номерним знаком, що не неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості), і недотримання водієм зазначеного припису є порушенням п. 2.9. (в) ПДР, в результаті чого його можна притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Таким чином ч.6 ст.121 КУпАП не установлено для водіїв заборону керувати транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком, як це встановлено ч.1 ст.121-3 КУпАП ( в редакції чинній на час винесення постанови).

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що діяння, яке поставлено у провину ОСОБА_2 у оскаржуваній постанові не охоплюється ч.6 ст.121 КУпАП, а кваліфікація його дій за ч. 6 ст. 121 КУпАП є помилковою.

При цьому, суд звертає увагу, що ні нормами КУпАП, ні нормами КАС України не передбачено для суду можливості самостійно перекваліфіковувати дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тим більше, якщо це погіршує становище особи, оскільки суд, діючи таким чином, порушував би вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ст.ст. 245, 246, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Висновок суду:

Як видно зі змісту оскаржуваної постанови від 17 грудня 2022 року, відповідач притягнув до адміністративної відповідальності позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.121 КУпАП та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. за те, що 17 грудня 2022 року по вул. Г.Чорнобиля водій керував транспортним засобом з номерним знаком, який не освітлювався в темну пору доби та не проглядалися всі символи з відстані 20 метрів, чим порушив вимоги п.п.2.9.в Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Проте, доказів на підтвердження порушення позивачем ПДР України відповідачем не надано, такі докази не зазначено і в оскаржуваній постанові.

Статтями 245-246 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Вищезазначена оскаржувана постанова відповідача таким вимогам не відповідає, оскільки в ній не зазначено належних, достатніх та достовірних доказів якими доводиться факт вчинення ОСОБА_1 вищезазначеного адміністративного правопорушення, і таких доказів не надано до суду.

Крім того, дії водія ОСОБА_1 відповідачем кваліфіковано не вірно.

Відповідно до ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Суд зазначає, що відповідач на виконання вимог ч.1 ст.9, ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України не надав до суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів для доведення правомірності оскаржуваної позивачем постанови від 17 грудня 2022 року, доводи позивача не спростував, не переконав суд у правомірності прийнятої оскаржуваної постанови, так як не довів обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, та які б дозволили суду достовірно встановити факт вчинення порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України.

Отже, враховуючи викладене, є всі підстави вважати, що постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена незаконно, з порушенням норм законодавства, з порушенням законних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, без належних та допустимих доказів, що призвело до незаконного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення, тому оскаржувану постанову слід скасувати.

Пунктом першим статті 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За правилами статті 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень і про скасування рішення, а тому суд вважає за необхідне постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача скасувати.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, зважаючи на відсутність в діянні складу адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова від 17 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП підлягає скасуванню.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 7, 121, 245-249, 251, 252, 256, 268, 279, 283, 284, 293 КУпАП, ст.ст. 12, 72-79, 90, 139, 244-246, 250, 262, 271, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВП №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Уманського Володимира Борисовича та Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17 грудня 2022 року БАД №169662 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення Світловодського міськрайонного суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач 1: інспектор СРПП ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області старший лейтенант поліції Уманський Володимир Борисович, адреса: вул. В. Куцевича, буд. 8, м. Світловодськ Олександрійського району Кіровоградської області.

Відповідач 2: Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, , адреса: вул. Віктора Чміленка, буд. 41 м. Кропивницький.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Ю.С. Мельничик

Згідно з оригіналом