Справа № 120/13635/21-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 р. Справа № 120/13635/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

20.10.2021 поштою до суду надійшла позовна заява за підписом адвоката Дзундзи Ю.Р., подана від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 .

Позовні вимоги обґрунтовуються протиправністю дій відповідача щодо застосування липня 2016 року та листопада 2017 року, як місяців за якими здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базовий місяць) при нарахуванні та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період з 28.07.2016 по 28.02.2018, та щодо неврахування вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 28.07.2021.

Ухвалою суду від 25.10.2021 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні)

25.11.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Відповідач зазначає, що у період з липня 2016 року по липень 2021 року позивач проходив військову службу за контрактом в НОМЕР_2 прикордонному загоні. Після прийняття посади в липні 2016 року ОСОБА_1 почав отримувати грошове забезпечення, передбачене посадою, за третім тарифним розрядом. Відтак, після прийняття посади в листопаді 2017 року, позивач почав отримувати грошове забезпечення, передбачене новою посадою, що відповідно відобразилось у збільшенні такого грошового забезпечення за рахунок збільшення посадового окладу з третього тарифного розряду на п`ятий.

Таким чином, відповідач зауважує, що у період з липня 2016 року по березень 2018 року у позивача неодноразово змінювався розмір грошового забезпечення за рахунок основних його складових, який впливав безпосередньо на встановлення базових місяців для обрахунку індексації грошового забезпечення. Зокрема, перший базовий місяць був в липні 2016 року у зв`язку з тим, що позивач приступив до виконання своїх службових обов`язків за посадою; другий базовий місяць в листопаді 2017 року у зв`язку з тим, що позивач вважається таким, що приступив до виконання своїх службових обов`язків за вищою посадою, якому призначено п`ятий тарифний розряд; третій базовий місяць березень 2018 року у зв`язку з тим, що 01.03.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". Отже, з 01.03.2018 розмір посадового окладу позивача збільшився з 645,00 грн на 2820,00 грн на підставі додатку 1 до Постанови № 704.

Відповідач зазначає, що у зв`язку із обмеженими показниками помісячного розпису бюджету, затвердженого для Могилів-Подільського прикордонного загону на період з липня 2015 року по лютий 2018 року, індексація грошового забезпечення позивачу в цьому періоді не нараховувалась та не виплачувалась у зв`язку з обмеженим фінансуванням.

Індексації грошового забезпечення за період з липня 2016 року по лютий 2018 року загальним розміром 1809,46 грн, що з урахуванням утримання військового збору складала 1782,31 грн, в повному обсязі була виплачена позивачу в липні 2021 року разом із грошовим забезпеченням, після надходження коштів на казначейський рахунок прикордонного загону від головного розпорядника бюджетних коштів, що підтверджується Інформацією щодо нарахованого та виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення у 2021 році.

Після 01.03.2018, коли набрала чинності Постанова № 704, право на отримання індексації грошового забезпечення у позивача з`явилось лише в грудні 2018 року, яка і була виплачена в розмірі 71,08 грн, що підтверджується Інформацією щодо нарахованого та виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення у 2018 році.

Щодо періоду з січня 2019 року по липень 2021 року, то позивачу була виплачена індексація грошового забезпечення в повному обсязі у складі грошового забезпечення, що підтверджується Інформацією щодо нарахованого та виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення у 2019-2021 роках.

Відповідач звертає увагу на те, що кошторисними призначеннями Державної прикордонної служби України на період з липня 2015 року по лютий 2018 року не було передбачено фінансування на виплату військовослужбовцям індексації грошового забезпечення.

Крім того, відповідач заперечує щодо встановлення фіксованої суми індексації грошового забезпечення в розмірі 4258,75 грн та розрахунку розміру індексації на суму 248 316,60 грн з підстав їх необґрунтованості невідповідності вимогам законодавства.

06.12.2021 до суду надійшла відповідь на відзив за підписом представника позивача, в якій щодо періоду з березня 2018 року представник зазначає, що відповідно до абз. 4 пункту 5 Порядку № 1078, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. Виходячи із даних, які були надані відповідачем, у березні 2018 року розмір підвищення грошового доходу не перевищив суму індексації, що склалась у лютому 2018 року (4 258,58 грн), а тому згідно з абз. 4, 6 п. 5 Порядку № 1078 відповідач повинен був з березня 2018 року виплачувати фіксовану суму індексації грошового забезпечення, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а у разі коли величина індексу споживчих цін перевищить поріг у розмірі 103 відсотки, в підвищеному розмірі аж до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення грошового забезпечення (заробітної плати) перевищить фіксовану суму індексації, що підтверджено правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі № 816/1728/16.

09.12.2021 до суду надійшли заперечення, в яких відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позов.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03.02.2022, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2022, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування липня 2016 року та листопада 2017 року, як місяців за якими здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базових місяців) при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 28.07.2016 по 28.02.2018. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 28.07.2016 по 28.02.2018, враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу січня 2008 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.05.2023 рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.02.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2022 скасовано у частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо невиплати позивачу в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 28.07.2021 та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачу індексацію грошового забезпечення в повному розмірі за означений період. У цій частині справу направлено на новий розгляд.

При цьому колегія суддів зазначила, що суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в цій частині, помилково визначили характер спірних правовідносин, які стосуються нарахування, перерахунку й виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 28.07.2021, не дослідили ці правовідносини, не з`ясували обставини, які необхідні для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, не встановили, чи порушене право позивача на отримання індексації-різниці за указаний період.

15.06.2023 матеріали адміністративної справи № 120/3635/21-а повернулися на адресу Вінницького окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.06.2023 суддею для розгляду справи визначено суддю Сала П.І.

Ухвалою суду (у складі судді Сала П.І.) від 20.06.2023 справу за позовом ОСОБА_1 прийнято до провадження. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою витребувано з військової частини НОМЕР_1 довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за період військової служби з 01.01.2018 по 28.07.2021 (помісячно), із зазначенням складових отриманого позивачем за цей період грошового забезпечення.

06.07.2023 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі.

Представник зазначає, що Верховний Суд, надаючи роз`яснення щодо застосування норм абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, дійшов висновку, що при визначенні розміру підвищення грошового доходу військовослужбовцям слід порівнювати повне, фактично виплачене грошове забезпечення у березні 2018 року, з повним, фактично виплаченим грошовим забезпеченням у лютому 2018 року, за виключенням складових грошового забезпечення, які мають разовий характер.

При цьому представник позивач зазначає, що щомісячна додаткова грошова винагорода є складовою грошового забезпечення військовослужбовців і є складовою місячного грошового забезпечення, тобто є щомісячним видом грошового забезпечення.

Відтак, на думку представника позивача, виходячи з даних щодо нарахованого та виплаченого грошового забезпечення позивача, відповідач не наділений повноваженнями не виплачувати позивачу індексацію-різницю грошового забезпечення.

11.07.2023 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшли витребовувані судом докази. Крім того, при вирішення справи по суті відповідач просить врахувати його аргументи, викладені у відзиві на позовну заяву, та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені сторонами доводи з урахуванням висновків Верховного Суду, суд зазначає таке.

Позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії-кулеметника інспекторів прикордонної служби 2 прикордонної застави Збройних Сил України.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.07.2016 № 276-ос позивача прийнято на військову службу за контрактом, зараховано до списків особового складу та всіх видів забезпечення з 28.07.2016.

Згідно з наказом начальника Могилів-Подільського прикордонного загону від 01.08.2016 № 279-ос позивач вважається таким, що прийняв посаду і справи та приступив до їх виконання.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.11.2017 № 370-ос позивача призначено з 20.11.2017 на вищу посаду.

Згідно з наказом начальника Могилів-Подільського прикордонного загону від 22.11.2017 № 373-ос молодший сержант ОСОБА_1 вважається таким, що приступив до виконання службових обов`язків.

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 29.06.2021 № 251-ос позивача звільнено з військової служби.

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 28.07.2021 № 309-ос позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Ввважаючи протиправними дії відповідача щодо застосування липня 2016 року та листопада 2017 року, як місяців за якими здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базовий місяць) при нарахуванні та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період з 28.07.2016 по 28.02.2018 та щодо неврахування вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 28.07.2021, позивач звернувся до суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03.02.2022, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2022, позов задоволено частково.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.05.2023 рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.02.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2022 скасовано у частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо невиплати позивачу в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 28.07.2021 та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачу індексацію грошового забезпечення в повному розмірі за означений період. У цій частині справу направлено на новий розгляд.

Ухвалюючи вказане рішення, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що ключові питання цього спору в окресленій частині стосуються правильності застосування судами попередніх інстанцій норм абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 щодо наявності/відсутності підстав для нарахування й виплати позивачу з 01.03.2018 суми так званої "фіксованої" індексації грошового забезпечення. При цьому зазначивши, що правовідносини щодо нарахування й виплати поточної індексації з 01.03.2018 до 28.07.2021 не є спірними.

Відтак, надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи в межах предмета позову та заявлених позовних вимог, суд керується такими мотивами.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення та існування спірних правовідносин) соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Згідно з частинами 1-4 статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначає Порядок № 1078.

З 01.12.2015 відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку він займав.

Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи "поточної" та "індексації-різниці". Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.

У разі виникнення спору щодо індексації грошових доходів коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають встановленню; характер спірних правовідносин; матеріальний закон, який їх регулює, залежать від виду індексації, з приводу якої існує спір.

Щодо поточної індексації, то право працівника на її отримання виникає у випадку коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 1 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078).

Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку № 1078).

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини щодо нарахування й виплати поточної індексації з 01.03.2018 не є спірними.

Щодо "фіксованої" суми індексації, то слід зазначити, що Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" і Порядок № 1078 такого поняття не містять.

Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку № 1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року № 526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Проте постановою Уряду № 1013 від 09.12.2015 цей Додаток був викладений у новій редакції і з 01.12.2015 у цьому Додатку, як і в цілому Порядку № 1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.

З 1 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувалися з 01.12.2015 до 01.04.2021, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не) нараховується, а саме:

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає суду підстави зробити висновок про те, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

З урахуванням того факту, що 01.03.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21 та від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не нараховував і не виплачував позивачу "індексацію-різницю" за період з 01.03.2018 до 28.07.2021. Водночас позивач наполягав на тому, що має право на отримання індексації-різниці.

З огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Отже, для правильного вирішення справи необхідно з`ясувати, чи має позивач право на отримання щомісячної індексації-різниці за період з 01.03.2018 до 28.07.2021.

Так, Верховний Суд у згаданих вище постановах дійшов висновку, що для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 необхідно встановити:

- розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);

- суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);

- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку № 1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Як вже було зазначено судом, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Згідно з п. 1.9 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 (чинної станом на лютий березень 2018 року), грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 грошове забезпечення позивача в лютому 2018 року складалось з наступних складових:

1) посадовий оклад 645,00 грн;

2) оклад за військовим званням 45,00 грн;

3) надбавка за вислугу років 34,50 грн;

4) надбавка за особливі умови служби (за ризик) 96,75 грн;

5) надбавка за виконання особливо важливих завдань 625,05 грн;

6) премія 3225,00 грн;

7) щомісячна додаткова грошова винагорода 2818,98 грн, що в загальному становить 7517, 28 грн.

В березні 2018 року грошове забезпечення складалось із наступних складових:

1) посадовий оклад 2820,00 грн;

2) оклад за військовим званням 740,00грн;

3) надбавка за вислугу років 890,00 грн;

4) премія 3073,80 грн;;

5) щомісячна додаткова грошова винагорода 46,98 грн, що в загальному становить 7570, 78 грн.

Додатково суд враховує, що при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає саме Закон № 2011-ХІІ, відповідно до якого щомісячна додаткова грошова винагорода входить до складу грошового забезпечення військовослужбовця, яке немає разового характер, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17 та постанові Верховного Суду від 26.01.2022 у справі № 520/8887/2020.

Отже, грошовий дохід позивача у березні 2018 року в порівнянні з лютим 2018 року збільшився на 53,50 грн.

Як зазначалося судом вище, для правильного вирішення цієї справи слід також визначити суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року, яка з урахуванням абзацу 5 пункту 4 Порядку № 1078 вираховується шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділеного на 100 відсотків.

Величина приросту індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в березні 2018 року розрахована наступним шляхом:

лютий 2008 року 102,7% (індекс споживчих цін до попереднього місяця згідно з даними Держстату) = 1,027; березень 2008 року103,8% = 1,038; квітень 2008 року103,1% = 1,031; травень 2008 року 101,3% = 1,013; вересень 2008 року 101,3% = 1,013; жовтень 2008 року 101,7% = 1,017; листопад 2008 року 101,5% = 1,015; грудень 2008 року 102,1% = 1,021; січень 2009 року 102,9% = 1,029; лютий 2009 року 101,5% = 1,015; березень 2009 року 101,4% = 1,014; травень 2009 року 101,4% = 1,014; червень 2009 року 101,1% = 1,011; жовтень 2009 року 101,4% = 1,014; листопад 2009 року 101,1% = 1,011; січень 2010 року 102,7% = 1,027; лютий 2010 року 101,9% = 1,019; вересень 2010 року 103,5% = 1,035; грудень 2010 року 101,6% = 1,016; березень 2011 року 103,3% = 1,033; квітень 2011 року 101,3% = 1,013; червень 2011 року 101,2% = 1,012; березень 2014 року 101,98% = 1,020; квітень 2014 року 103,3% = 1,033; травень 2014 року 103,8 = 1,038; липень 2014 року 101,4% = 1,014; вересень 2014 року 103,72% = 1,037; жовтень 2014 року 102,4% = 1,024; листопад 2014 року 101,9% = 1,019; грудень 2014 року103,0% = 1,030; січень 2015 року 103,1% = 1,031; лютий 2015 року 105,3 = 1,053; березень 2015 року 110,8% = 1,108; квітень 2015 року 114% = 1,140; травень 2015 року 102,2% = 1,022; листопад 2015 року 101,55% = 1,016; квітень 2016 року 105,79% = 1,058; жовтень 2016 року 104,0% = 1,040; січень 2017 року 103,85% = 1,038; квітень 2017 року 103,74% = 1,037; липень 2017 року 103,13% =1,031; жовтень 2017 року 103,12% = 1,031; січень 2018 року 103,44% = 1,034.

Величина приросту індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення розрахована наростаючим підсумком за період з лютого 2008 по січень 2018, а саме: 1,027 х 1,038 х 1,031 х 1,013 х 1,013 х 1,017 х 1,015 х 1,021 х 1,029 х 1,015 х 1,014 х 1,014 х 1,011 х 1,014 х 1,011 х 1,027 х 1,019 х 1,035 х 1,016 х 1,033 х 1,013 х 1,012 х 1,020 х 1,033 х 1,038 х 1,014 х 1,037 х 1,024 х 1,019 х 1,030 х 1,031 х 1,053 х 1,108 х 1,140 х 1,022 х 1,016 х 1,058 х 1,040 х 1,038 х 1,037 х 1,031 х 1,031 х 1,034 = 3,533 (353,3%).

Відтак величина приросту індексу споживчих цін становить 353,3% (наростаючий індекс споживчих цін) 100% = 253,3%.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб у березні 2018 року складав 1762,00 грн.

Отже, сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року становить 4463,15 грн (1762,00 грн х 253,30% /100 = 4463,15 грн).

Враховуючи те, що розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу, то індексація-різниця (фіксована індексація) складає 4463,15 грн 53,50 грн = 4409,65 грн.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що відповідач не виконав вимоги абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 та починаючи з 01.03.2018 до 28.07.2021 не виплачував позивачу індексацію грошового забезпечення в фіксованому розмірі, що свідчить про допущення протиправної бездіяльності.

Водночас вимога позивача щодо визнання протиправними дій відповідача щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 при нарахуванні і виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 28.07.2021 задоволенню не підлягає, оскільки, як встановлено судом, права позивача порушено саме бездіяльністю, що має прояв пасивної поведінки відповідного суб`єкта.

Отже, відповідача слід зобов`язати нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 28.07.2021 відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078.

При цьому, оскільки відповідач не здійснював нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення в фіксованому розмірі з 01.03.2018 по 28.07.2021, право на яку позивач набув (що встановлено вище), суд вважає, що за таких обставин відсутні підстави для визначення у рішенні конкретної суми індексації грошового забезпечення, що підлягає виплаті позивачу, адже це є виключною компетенцією відповідача та належить до його дискреційних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що заявлений позов належить задовольнити частково, водночас обравши правильний і найбільш ефективний спосіб захисту прав позивача, незалежно від того формулювання позовних вимог, що наведене у позовній заяві.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору, тоді як інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.03.2018 по 28.07.2021.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 28.07.2021, із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

В решіт позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 );

2) представник позивача: адвокат Дзундза Юрій Романович (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса для листування: АДРЕСА_2 );

3) відповідач: військова частина НОМЕР_1 ( код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 )

Повне рішення суду складено 05.09.2023.

Суддя Сало Павло Ігорович