Справа № 460/13297/22
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/13297/22 пров. № А/857/3499/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року (ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у м. Рівному суддею Махаринцем Д. Є.) у справі № 460/13297/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2022 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України (далі також - ГУ ПФУ) в Рівненській області, в якому просив:

- визнати неправомірною відмову відповідача у призначенні йому пенсії зі зниженням пенсійного віку;

- зобов`язати відповідача призначити та виплатити йому пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на п`ять років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 15 квітня 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він набув право на призначення пільгової пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки дотримано усі необхідні умови для призначення такої пенсії.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Полтавській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 15 квітня 2021 року.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, ГУ ПФУ в Рівненській області, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40грн.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржило ГУ ПФУ в Рівненській області, яке вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного та всебічного з`ясуванням обставин справи. Тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що з урахуванням положень статті 27 Закону № 1058 та статті 55 Закону № 796-XII, органом пенсійного фонду правомірно відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку потерпілому від Чорнобильської катастрофи третьої категорії, оскільки на час звернення у позивача були відсутні документи, що підтверджували б факт проживання або роботи у зоні гарантованого добровільного відселення впродовж 10 років. Крім того, звертає увагу на те, що позивач звернувся до суду за захистом свого права лише у квітні 2022 року, тобто з пропуском строку, тоді як про порушення свого права повинен був дізнатися з моменту отримання рішення пенсійного органу про відмову.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.08. 2023 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ГУ ПФУ в Полтавській області.

31.08.2023 від ГУ ПФУ в Полтавській області на адресу суду надійшли письмові пояснення з копіями матеріалів пенсійної справи позивача, в яких пенсійний орган заперечував щодо наявності у ОСОБА_1 необхідного для призначення відповідної пенсії періоду роботи та проживання у зоні гарантованого добровільного відселення.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Собіщиці Володимирецького району Рівненської області, зареєстроване місце проживання з 18.12.1993 - АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Володимирецьким РВ УМВС України в Рівненській області.

Позивач є особою, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 16.05.1995.

20.04.2021 позивач звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Вказана заява позивача була розглянута за принципом екстериторіальності.

Рішенням органу Пенсійного фонду відмовлено позивачу у призначенні пенсії. Зазначено, що враховуючи положення ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності права на зниження пенсійного віку на 6 років, необхідний страховий стаж становить 22 роки. Страховий стаж позивача становить 22 роки 05 місяців 17 днів. Період проживання в забрудненій зоні станом на 01.01.1993 - 1 рік 10 місяців 07 днів. Відтак, позивач набуде права на пенсійну виплату 15.04.2032.

Незгода позивача із відмовою у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на умовах статті 55 Закону №796-XII стала підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність рішення пенсійного органу, оскільки на момент вчинення дій щодо відмови у призначенні пенсії позивач відповідав критеріям, визначеним статтею 55 Закону № 796-ХІІ та статтею 26 Закону № 1058-ІV.

Колегія суддів апеляційного суду загалом погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788) умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Норми ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.03.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058) визначають, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до ст. 55 Закону № 796 особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Потерпілим від Чорнобильської катастрофи, особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років. Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Згідно з п. 13 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058 у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Тобто, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та яка проживала або працювала на території зони гарантованого добровільного відселення з моменту аварії на ЧАЕС до 01.01.1993 протягом не менше 3 років, має право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку. При цьому постійне проживання такої особи або постійна праця у зазначеній зоні з моменту аварії по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період, дає особі право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 3 роки (початкова величина), а також додатково 1 рік за кожні 2 повні роки проживання або роботи на такій території, але не більше 6 років.

Згідно з вимогами статті 26 Закону № 1058 пенсійний вік позивача становить 60 років, а з урахуванням максимально можливого зменшення пенсійного віку на підставі статті 55 Закону № 796 - 54 роки.

Так, матеріалами справи підтверджено, а відповідачем визнано, що на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії (20.04.2021) він досягнув 54 річного віку та мав страховий стаж 22 роки 05 місяців 17 днів.

Крім цього, довідками від 12.04.2021 № 603 та від 18.02.2022 № 53/6150-16 підтверджено те, що ОСОБА_1 дійсно проживав та був зареєстрований в с. Собіщиці Володимирецького району Рівненської області з 26.11.1987 по 03.10.1989, з 04.10.1989 по 30.11.1993, з 18.12.1993 по цей час.

Зазначені довідки видані відповідним суб`єктом владних повноважень, оформлені належним чином та містить всю необхідну інформацію, що стосується встановлення відповідного факту.

Згідно зі ст. 65 Закону № 796 учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілим від катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Відтак, документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 15 Закону № 796 довідка про період проживання, роботи на цих територіях є підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях.

Отже, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Видача посвідчень проводиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що згідно з копією посвідчення серії НОМЕР_2 позивач має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3).

Таке посвідчення позивачу видане уповноваженим на те державним органом (Рівненська ОДА), який при видачі зазначеного посвідчення перевіряв достовірність поданих позивачем документів.

Отже, позивач має посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорія 3, відповідно до якого має право на пільги та компенсації, встановлені Законом № 796 для осіб, які постійно проживають та постійно працюють у зонах безумовного (обов`язкового) відселення та гарантованого добровільного відселення.

Крім того, на виконання вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затв. Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (із наступними змінами, далі - Порядок № 22-1) позивач надав органу Пенсійного фонду України довідку органу місцевого самоврядування про період (періоди) проживання (роботи) в зоні гарантованого добровільного відселення, що не заперечується відповідачем.

Колегія суддів звертає увагу на те, що належним доказом підтвердження періоду проживання особи на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення є, у тому числі, довідка органу місцевого самоврядування.

З огляду на вищезазначене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду попередньої інстанції, що факт постійного проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення (село Собіщиці Володимирецького району Рівненської області) не менше 3 років станом на 01.01.1993 та до сьогодні дає йому право на зменшення пенсійного віку на 6 років (максимальний).

Судом першої інстанції також було вірно визначено дату, з якої позивачу має бути призначена пенсія, з врахуванням норм ст. 45 Закону № 1058.

Враховуючи той факт, що у позивача наявні всі необхідні умови для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, перешкод для призначення йому пенсії відповідно до ст. 55 Закону № 796 немає.

Щодо доводів апелянта про пропущення позивачем процесуального строку звернення з цим позовом до суду, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частинами першою, другою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як видно з матеріалів справи, позовна заява ОСОБА_1 надійшла до Рівненського окружного адміністративного суду 19.04.2022 засобами поштового зв`язку. Судом першої інстанції встановлено, що рішення пенсійного органу про відмову у призначенні пенсії позивач отримав у січні 2022 року, при цьому апелянт наведене жодним чином не спростував і в своїх доводах апеляційної скарги доказів протилежного не надав.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Колегія суддів зазначає, що в апеляційній скарзі ГУ ПФУ у Рівненській області хоч і звертає увагу на порушення позивачем строків звернення до суду, проте доказів на підтвердження своїх міркувань не наводить, відтак вказані доводи не можуть бути взятими судом до уваги.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції ухвалив правильне за своєю суттю рішення, проте із матеріалів справи видно, що місцевим судом безпідставно не залучено до участі у справі ГУ ПФУ в Полтавській області, хоча рішення у цій справі вплинуло на його права, обов`язки та інтереси. Так, у відзиві на позовну заяву ГУ ПФУ в Рівненській області просило залучити в якості співвідповідача ГУ ПФУ в Полтавській області, оскільки рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу за принципом екстериторіальності приймало саме ГУ ПФУ в Полтавській області.

Отже, під час розгляду справи суд попередньої інстанції в порушення норм процесуального права оминув факт, що рішення у цій справі також впливає на права, обов`язки та інтереси ГУ ПФУ в Полтавській області, залишивши поза увагою заявлене клопотання відповідача.

У силу вимог пункту 4 частини 3 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Оскільки ГУ ПФУ в Полтавській області не було залучено до участі у справі у суді першої інстанції та з огляду на наведені правові норми і фактичні обставини страви, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга ГУ ПФУ в Рівненській області підлягає частковому задоволенню, а ухвалене у справі судове рішення скасуванню, з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задовольнити частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року у справі 460/13297/22 скасувати та прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 15 квітня 2021 року.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м. Рівне, 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076), судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин