Справа № 380/10333/23
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2023-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

07 вересня 2023 рокусправа №380/10333/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові заяву позивача про поновлення строку звернення до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області» (далі відповідач, ДУ «ТМО МВСУ по Л/о»), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не виготовленні та не направленні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області) нової довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення станом на 01.03.2018 з 01.01.2018 на підставі статей 8, 10, 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, за формою, передбаченою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, з урахуванням змін у грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

- зобов`язати відповідача скласти та направити до ГУ ПФУ у Львівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з повною інформацією за формою, передбаченою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», для перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2018 на підставі статей 8, 10, 43, та 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за особливості проходження служби (80 % від посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років); надбавки за роботу в умовах режимних обмежень (10 % від посадового окладу).

Ухвалою від 12.05.2023 позовна заява, подана без додержання вимог, встановлених статтею 123 та 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), залишена без руху.

Позивачем 23.05.2023 (вх. №37383) на виконання вимог ухвали від 12.05.2023 подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, яка була визнана судом обґрунтованою та задоволена.

Ухвалою від 26.05.2023 відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі без виклику сторін.

Відповідачем 05.06.2023 (вх. №41226) подано відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 24.08.2023 позовна заява, подана без додержання вимог, встановлених статтею 123 та 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), залишена без руху. Позивачу запропоновано подати заяву про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням причин пропуску та доказів, що підтверджують поважність причин пропуску.

Позивачем 06.09.2023 (вх. №67974) подано «заяву по суті ухвали про залишення позову без руху», яка не містить жодних відомостей про причини пропуску позивачем строку звернення до суду. Вважає, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення частини третьої статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

При розгляді заяви та вирішенні питання строків звернення до суду з даним позовом, суд виходить з такого.

Строки звернення до суду визначені статтею 122 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною другою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тому при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізналася» та «повинна була дізнатись».

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли їй стало відомо про прийняття певного рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, внаслідок чого відбулося порушення прав, свобод чи інтересів особи. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів).

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав.

Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дії, і у неї не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові в справі №380/2355/20 від 28.05.2021.

Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Предметом позову є поведінка відповідача щодо відмови позивачу у підготовці та наданні до ГУ ПФУ у Львівській області нової довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.03.2018 з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2018.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України:

«…для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Відтак, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року».

Згідно до частини 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Як видно з долученої до позовної заяви довідки ДУ «ТМО МВС України по Л/о №22/6-1364, така була видана ще 30.03.2021 за нормами, чинними на листопад 2019 року із усіма складовими та відомостями.

Позивач з даною позовною заявою звернувся до суду 18.08.2023, тобто більше ніж через два роки після отримання ним такої довідки, що свідчить про пропущення встановленого частиною другою статті 122 КАС України шестимісячного строку звернення до суду.

Суд зазначає, що отримання позивачем листа відповідача від 17.03.2023 у відповідь на його заяву свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права на отримання довідки і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.04.2023 у справі №380/14933/22.

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Суд звертає увагу, що правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 12.04.2023 у справі №380/14933/22 стосується аналогічних обставин та предмету спору даної справи, а тому посилання відповідача на те, що у цій справі повинна застосовуватись частина третя статті 51 Закону №2262-ХІІ, а не положення статті 122 КАС України є безпідставними.

З огляду на відсутність доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду стосовно оскарження поведінки відповідача щодо відмови у видачі та наданні до пенсійного органу довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.03.2018, позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України, відповідно до якої суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

На підтвердження сплати судового збору, позивачем до матеріалів позовної заяви долучено квитанцію № від 11.05.2023 про сплату судового збору у розмірі 1 073 грн 60 к., який підлягає поверненню відповідно до частини 5 статті 240 КАС України.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 240, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - залишити без розгляду.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 к., сплаченого за квитанцією № від 11.05.2023.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя О.П. Хома