Справа № 344/12802/23
Суддя: Татарінова О. А.
Дата ухвалення: 2023-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/166/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Патрульної Поліції в Івано-Франківській області, Командира взвода лейтенанта поліції Управління Патрульної Поліції в Івано-Франківській області Хомина Юрія Володимировича, про визнання дій поліцейського командира взвода лейтенанта поліції Управління Патрульної Поліції в Івано-Франківській області незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Патрульної Поліції в Івано-Франківській області, Командира взвода лейтенанта поліції Управління Патрульної Поліції в Івано-Франківській області Хомина Юрія Володимировича, про визнання дій поліцейського командира взвода лейтенанта поліції Управління Патрульної Поліції в Івано-Франківській області незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Позивачем зазначається, що 12.07.2023 року об 01:30 хв. він рухаючись автомобілем Рено Меган-3, державний номер НОМЕР_1 по вул. Іванна-Павла ІІ, додому був незаконно і без причини зупинений командиром взвода, Лейтенантом поліції ОСОБА_2 . Порушити комендантську годину і рухатися додому в такий час, йому довелося, так як в нього стався рецидив важкої хронічної автоімунної хвороби і через погане самопочуття не міг швидше потрапити додому, про що повідомив працівника поліції ОСОБА_2 . В результаті незаконної вимоги про зупинку його тз, у вказаному працівником поліції недозволеному місці, даним поліцейським розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову серії EAC №7320193, згідно якої позивача визнано винним у скоєнні правопорушення пунктом правил 2.4 ПДР про здійснення зупинки на перехресті АДРЕСА_1 , чим порушив п.15.9 г. ПДР, передбаченого ч.1. ст.122 КУпАП. Вважає дії поліцейського командира взвода лейтенанта поліції Управління Патрульної Поліції Хомина Ю.В. незаконними, вищезазначену постанову винесену з порушенням норм матеріального і процесуального права, а також порушення його прав як громадянина України.

Позивачем зазначається, що здійснити зупинку транспортного засобу в даному місці його заставив зробити працівник поліції ОСОБА_2 , увімкнувши червоно-сині проблискові маячки. Зупинку він здійснив керуючись пунктом правил 3.2 ПДР. Зупинку було здійснено інспектором не маючи на це жодних законних підстав згідно ст.35 Закону України про Національну Поліцію. Причиною зупинки ОСОБА_2 назвав, начебто, меготіння однієї із двох лампочок підсвітки номерного знаку, що не являється порушенням правил дорожнього руху згідно КУпАП.

Так, 12.07.2023р., позивач рухався на автомобілі RENAULT MEGANE-3, номерний знак НОМЕР_2 , по вулиці Іванна-Павла ІІ, побачивши його автомобіль, інспектори на службовому автомобілі почали рухатися за ним по вул.Іванна Павла ІІ, рухаючися за позивачем інспектор свідомо не включав проблискові маячки в зоні дозволеної зупинки ПДР ділянки шляху. Дочекавшись коли автомобіль заїхав в зону заборони зупинки, інспектор ОСОБА_2 включив проблискові червоно-сині маячки, змусив позивача зупинити його авто згідно п.3.2 ПДР, цим самим порушуючи ст.35 Закону Про Національну Поліцію (так як законної причини для зупинки не було). Позивач побачивши проблискові маячки, і розуміючи, що знаходиться в зоні заборони зупинки, оцінюючи ситуацію, прийняв рішення одразу виконати зупинку свого ТЗ, згідно пункту 3.2 ПДР. Враховуючи, що в даний момент в Україні військовий стан і комендантська година, і по місту теоретично можуть рухатися різного роду ДРГ, він розуміючи, що поліцейський може його автомобіль розглядати як автомобіль ДРГ, а також, що в автомобілі патруля можуть знаходитися військові з автоматичною зброєю для патрулювання міста, позивач не став їхати шукати місце де дозволено зупинку, остерігаючись за свою безпеку, та за своє життя, так як інспектором його дії могли трактуватися згідно ст. 185 КУпАП, як злісна непокора працівникам поліції, і працівники могли навіть застосувати табельну зброю для його зупинки.

Зупинивши позивача, працівник поліції не маючи Наказу Коменданта (згідно постанови 573), Назвав причиною зупинки його ТЗ начебто «блимання однієї з двох лампочок підсвітки номерного знаку» на його авто, що не являється порушенням ПДР, не є несправністю, і не може слугувати причиною зупинки ТЗ, згідно ст.35 Закону України про Національну Поліцію. Про що він і ввічливо повідомив інспектора ОСОБА_3 . Далі ОСОБА_3 попросив позивача пред`явити його документи. Документи він пред`явив, на що інспектор вирішив позивачу виписати постанову, за те що він зупинився в забороненому місці не приймаючи до уваги той факт, що зупинку він здійснював по його вимозі, а також слідуючи п.3.2 ПДР.

Позивач свою логіку зупинки інспектору пояснив повністю, що для зупинки ТЗ засобу в дозволеному місці йому б довелося ще проїхати два прилягаючі роздоріжжя вулиці Петрака і Молодіжної, близько 100 метрів і зробити 2 різких поворота, що вже би було для даного інспектора, як мінімум причиною виписати на нього постанову згідно ст. 185 КУпАП про злісну непокору працівникам поліції, як максимум посягання на його життя із застосуванням табельної зброї, враховуючи військовий стан, і його автомобіль який не зупиняється на вимогу патруля. Отже поліцейським командиром взвода лейтенантом поліції Управління Патрульної Поліції Хомином Ю.В. порушено вимоги статті 245 КУпАП, зокрема щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Крім того, позивачем зазначається, що поліцейським командиром взвода лейтенантом поліції Управління Патрульної Поліції ОСОБА_2 незаконно позбавлено позивача користуватися правами передбаченими статтею 268 КУпАП. Працівник поліції не задовольнив усного клопотання про перенесення справи, так як позивач хотів скористатися статтею 59 Конституції України і отримати безкоштовну юридичну допомогу мотивуючи це тим, що при адміністративних правопорушеннях він не має права користуватися безкоштовною юридичною допомогою, а тільки при його затримані. Також ОСОБА_2 не задовільнив усне клопотання, про перенесення справи, для отримання позивачем оплатної юридичної допомоги. На що даний інспектор явно перевищуючи свої службові повноваження відповів, що це його особиста справа, що ви їздите вночі і не можете залучити юриста. Після чого позивач подав ще клопотання про перенесення розгляду справи, в зв`язку з тим, що хотів знайти можливих свідків даної справи і залучити їх свідчення до розгляду справи. Дане клопотання також не задовільнив інспектор ОСОБА_2 . Перевищуючи свої повноваження інспектор зробив зауваження стосовно мови на якій позивач спілкується. Також інспектором ОСОБА_2 звучали погрози в адресу позивача, за те, що він вів відеофіксацію розгляду справи. При цьому тримав праву руку на табельному пістолеті. Чим і підтвердив теорію не адекватності, і можливості застосувати табельну зброю, якби він не зупинився на його вимогу, а проїхав би далі в пошуках місця зупинки.

Інспектор для залучення доказів по справі використав відео зйомку з автомобільного реєстратора Ксяомі встановленого в службовому автомобілі (ТОYОТА, номерний знак НОМЕР_3 ), власного використання, на якому не було інвентарного номеру, (також не вказаний його номер у постанові EAC№7320193) і на його прохання ознайомити з документами які свідчать, що даний прилад знаходиться на балансі Національної Поліції, інспектор порадив їхати на вул.Юності 23 і там на прохідній вимагати даний документ, чим порушив наказ №1026 Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису. На що він в свою чергу також подав усне клопотання про перенесення справи, щоб ознайомитися з сертифікатом даного приладу. Клопотання також було відхилено. Також грубим порушенням прав, стало те що, при врученні копії постанови інспектор, перевищуючи свої службові повноваження відмовився прийняти письмову незгоду позивача з детальним описом по даному правопорушенню на окремому листі, і просто поїхав. Враховуючи вищевказане, він був позбавлений можливості надати пояснення при складанні постанови та при розгляді справи, користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право надання правової допомоги. Також позивача позбавили права описати і роз`яснити його незгоду на окремому аркуші. Враховуючи наведене просить суд визнати дії поліцейського командира взводу лейтенанта Поліції Управління Патрульної Поліції Хомина Ю.В. по складанню постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС №7320193 від 12.07.2023 року незаконними. Скасувати незаконну постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія EAC №7320193 від 12.07.2023 року винесену поліцейським командиром взводу лейтенантом Поліції Управління Патрульної Поліції Хомином Ю.В. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

11.08.2023 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, який обгрунтовують тим, що 12.07.2023 року близько 01 год. 28 хв. екіпажем УПП в Івано-Франківській області ДП під час патрулювання вул. Івана-Павла II у м. Івано-Франківську виявлено транспортний засіб RENAULT MEGANE д.н.з. НОМЕР_4 . Оскільки на території Івано-Франківської області з 00 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. введено комендантську годину, перебування на вулиці під час якої заборонено, з метою перевірки особи водія, ТЗ та встановлення обставин порушення комендантської години працівниками поліції прийнято рішення зупинити вказаний ТЗ та подано звуковий сигнал та світловий сигнал синього та червоного кольорів. Після зупинки ТЗ працівники поліції представились відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», повідомили причину зупинки та висловили законну вимогу до водія про пред`явлення документів, передбачених підпунктами (а), (б), (ґ) пункту 2.1 ПДР. Водієм виявився ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 - Позивач. Під час перевірки документів Позивачу також роз`яснено положення пункту 2.4 ПДР, а саме те, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР, а відповідно до підпункту «ґ» пункту 15.9 ПДР зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга. Позивач, у свою чергу, здійснив зупинку на перехресті вулиць Миру та Івана-Павла ІІ. Встановивши факт порушення Позивачем ПДР, лейтенант поліції Хомин Ю.В., як посадова особа яка має право розглядати справи про адміністративні правопорушення зазначені у статті 222 КУпАП, провів розгляд справи про адміністративне правопорушення передбачене частиною першою статті 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 . Позивача ознайомлено з правами особи, що притягається до адміністративної відповідальності передбаченими статті 268 КУпАП, статті 63 Конституції України, видом і розміром стягнення передбаченим частиною першою статті 122 КУпАП, заслухано усні пояснення Позивача, ознайомлено з матеріалами справи. Розглянувши справу, лейтенант поліції Хомин Ю.В. прийняв рішення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності та виніс постанову серії EAC № 7320193 від 12.07.2023 року про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Позивача ознайомлено з винесеною постановою, роз`яснено порядок її виконання та оскарження, вручено її копію.

Представником відповідача зазначається, що рух ТЗ та факт керування Позивачем вказаним ТЗ, як і факт вчинення правопорушення передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, підтверджується відеозаписами з портативних відеореєстраторів поліцейських та автомобільного реєстратора посилання на які міститься у графі № 7 оскаржуваної постанови. Пунктом 8 постанови Кабінету міністрів України від 8 липня 2020 р. № 573 встановлено, що під час дії комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування Збройні Сили, Держспецтрансслужба, Національна гвардія. Держприкордонслужба, Національна поліція, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС продовжують виконання своїх завдань відповідно до призначення та специфіки діяльності. На території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Крім того, представником відповідача зазначається, що санкція частини першої статті 122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту, а тому відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя. Крім того, Позивач може реалізувати право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, а відтак подальший захист його прав і свобод буде забезпечено в суді під час звернення з адміністративним позовом про скасування постанови. Таким чином, доводи позивача про недотримання поліцейським норм КУпАП та позбавлення його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими статтею 268 КУпАП є необгрунтованими. Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся відповідно до вимог чинного законодавства, а винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії EAC №7320193 від 12.07.2023 року є обгрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню. Враховуючи наведене просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з прийняттям постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.

Підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Пунктом 1 ст. 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.15.9 «г» Правил дорожнього руху, зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Згідно до частини 1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

12.07.2023 року командиром взвода лейтенантом поліції Управління Патрульної Поліції в Івано-Франківській області Хомином Ю.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7320193, з якої вбачається, що 12.07.2023 року о 01:29 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом RENAULT MEGANE, номерний знак НОМЕР_2 порушив пункт правил 2.4 ПДР та здійснив зупинку на перехресті вулиць Івана Павла ІІ та вул.Миру, чим порушив п.15.9 г ПДР порушення заборони зупинки на перехрестях, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340,00 грн.

Як вбачається із п.7 зазначеної постанови, до постанови додаються: відео з реєстратора та Body-Camera 74085.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статі 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що на транспортному засобі патрульної поліції було увімкнено проблискові маячки синього і червоного кольору, після чого позивач, який керував транспортним засобом, зупинився біля правого краю проїзної частини.

Відповідно до п.3.2 Правил дорожнього руху у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

На транспортних засобах, які рухаються в супроводжуваній колоні, повинне бути ввімкнено ближнє світло фар.

Якщо на такому транспортному засобі увімкнено проблискові маячки синього і червоного або лише червоного кольору, водії інших транспортних засобів зобов`язані зупинитися біля правого краю проїзної частини (на правому узбіччі). На дорозі з розділювальною смугою цю вимогу зобов`язані виконати водії транспортних засобів, що рухаються в попутному напрямку.

Таким чином, суд вважає, що Позивач здійснив зупинку транспортного засобу згідно пункту 3.2 ПДР.

Зважаючи на відсутність належних доказів, які б підтверджували наявність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні, за викладених в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення обставин, судом встановлено, що винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності позивача є протиправною та підлягає скасуванню.

Що стосується вимог позову про визнання дії поліцейського командира взводу лейтенанта Поліції Управління Патрульної Поліції Хомина Ю.В. по складанню постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС №7320193 від 12.07.2023 року незаконними, слід зазначити наступне.

Командир взводу лейтенант поліції Управління Патрульної Поліції Хомин Ю.В., є посадовою особою, яка має право розглядати справи про адміністративні правопорушення зазначені у статті 222 КУпАП, а тому доводи позивача в цій частині є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9 КАС України, ст. ст. 280, 288, 289, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія EAC №7320193 від 12.07.2023 року винесену поліцейським командиром взводу лейтенантом поліції Управління Патрульної Поліції в Івано-Франківській області Хомин Юрієм Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Восьмого Апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя О.А. Татарінова