Справа № 629/2825/23
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2023-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 р.Справа № 629/2825/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Шаповал В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.06.2023, головуючий суддя І інстанції: Ткаченко О.А., м. Лозова, повний текст складено 19.06.23 року по справі № 629/2825/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області треті особи Лозівський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області , Поліцейський ВРПП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області Кохтенко Олександр Петрович

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, треті особи: Лозівський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, Поліцейський ВРПП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області Кохтенко Олександр Петрович, в якому просить суд скасувати постанову серії БАД №318901 від 01.04.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП закрити.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.06.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Надано позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з моменту отримання ухвали. Повідомлено позивачу про можливість виправлення недоліків позовної заяви шляхом подачі до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення з позовом.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14.06.2023 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом та справа призначена до розгляду.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.06.2023 року в задоволенні заяв ОСОБА_1 про поновлення строків для звернення до суду відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, треті особи: Лозівський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, Поліцейський ВРПП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області Кохтенко Олександр Петрович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП та закриття справи, повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, винесення ухвали всупереч діючим вимогам закону, недоведеність висновків, викладених в ухвалі суду, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.06.2023 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова складена без участі позивача, якого не ознайомлювали з її змістом, поштою постанову не направляли, що вбачається зі змісту самої постанови, бо в графі «копію постанови надіслано рекомендованим листом» нічого не зазначено, а також підпису позивача в постанові немає. Вказує, що постанову позивач отримав лише 24.05.2023 року від державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області СМУ Міністерства юстиції. Цей факт підтверджується копією заяви позивача від 23.05.2023 року до начальника Лозівського ВДВС в Харківській області, відповідно до якої позивача було ознайомлено із матеріалами виконавчого провадження 24.05.2023 року, та в цей же день позивачу була надана завірена належним чином копія оскаржуваної постанови. Стверджує, що на відеозаписі, на який посилається суд першої інстанції, немає того факту, що поліцейський виніс постанову, оголосив її зміст ОСОБА_1 , та що ОСОБА_1 відмовився від отримання копії цієї постанови. Зауважує, що в самій оскаржуваній постанові поліцейського не вказано в якості доказів наявність будь-яких відеозаписів, там взагалі не вказано жодного доказу, тому не зрозуміло, яке відношення має це відео до обставин складання протоколу за ч.1 ст.126 КУпАП та направлення його ОСОБА_1 . Наголошує, що позивач не отримував оскаржувану постанову поштою, можливо в конверті були інші документи, це могли бути документи щодо проведення службового розслідування, або копія протоколу за ст.130 КУпАП від 02.04.2023 року, але саме цю постанову за ст.126 КУпАП позивач не отримував.

Головне управління Національної поліції в Харківській області подало до суду відзив на апеляційну скаргу позивача, вважає доводи та обґрунтування апеляційної скарги помилковими та безпідставними, ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обґрунтованою, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.06.2023 року без змін. Просить розглядати справу без участі відповідача.

Також, поліцейський ВРПП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області Кохтенко Олександр Петрович подав до суду відзив на апеляційну скаргу позивача, вважає доводи та обґрунтування апеляційної скарги помилковими та безпідставними, ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обґрунтованою, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.06.2023 року без змін.

Відповідно до ст.268 КАС України у справах, визначених, зокрема ст. 286 КАС України, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Головне управління Національної поліції в Харківській області отримало копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду, судову повістку та апеляційну скаргу, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронних листів.

Крім того, учасники по даній справі про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені за номерами телефонів, що підтверджується телефонограмами, а також ОСОБА_1 та Головне управління Національної поліції в Харківській області на електронні адреси, які містяться в матеріалах справи.

Судом оприлюднено на веб-порталі судової влади України відповідну ухвалу про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Головним управлінням Національної поліції в Харківській області подано до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк для звернення до суду з цим позовом та не надано достатніх доказів, які б вказували на існування поважних причин пропуску строку до суду, ті ж докази та пояснення, які надані позивачем та знаходяться в матеріалах позову, не можуть бути визнані поважними.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає Кодекс адміністративного судочинства (далі по тексту - КАС України), частиною першою статті 5 якого встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною 1 ст.168 КАС України встановлено, що позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Згідно з п.5 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною 1 ст.118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

В силу приписів ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Строки на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності також визначені статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП).

Відповідно до ст.289 КупАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частиною 2 ст.291 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Аналіз норм статті 286 КАС України та статей 289, 291 КУпАП свідчить, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, може бути оскаржена протягом десяти днів після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Отже, при вирішенні питання пропуску строку звернення з позовом до суду щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, суд повинен з`ясувати дату отримання цієї постанови.

Аналогічна правова позиція щодо правозастосування викладена у постанові Верховного Суду від 25.02.2021 року у справі №953/2781/20, яка в силу ч.5 ст.242 КАС України є обов`язковою для врахування при розгляді даної справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що пропуск строку на оскарження рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не є безумовною підставою для повернення позовної заяви або залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

Так, частиною 1 ст.121 КАС України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, процесуальним законодавством передбачений обов`язок суду встановлювати факт дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду та у випадку його пропуску за відсутності заяви про поновлення пропущеного строку звернення, або якщо наведені в такій заяві підстави визнаються судом неповажними, суд повертає або залишає таку позовну заяву без розгляду, не розглядаючи справу по суті позовних вимог.

За обставинами справи, 01.04.2023 року поліцейським ВРПП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області Кохтенком Олександром Петровичем винесено постанову серії БАД №318901 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП і накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

З позовною заявою позивач звернувся до суду 31.05.2023 року, що підтверджується відтиском штампу Лозівського міськрайонного суду Харківської області про одержання позову. Також позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом, в якій зазначив, що оскаржувана постанова складена без участі позивача, якого не ознайомлювали з її змістом, поштою постанову не направляли, що вбачається зі змісту самої постанови, бо в графі «копію постанови надіслано рекомендованим листом» нічого не зазначено, а також підпису позивача в постанові немає. Вказав, що постанову отримав лише 24.05.2023 року від державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області СМУ Міністерства юстиції. Цей факт підтверджується копією заяви позивача від 23.05.2023 року до начальника Лозівського ВДВС в Харківській області, відповідно до якої позивача було ознайомлено із матеріалами виконавчого провадження 24.05.2023 року, та в цей же день позивачу була надана завірена належним чином копія оскаржуваної постанови.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржувану постанову в день її прийняття фактично не отримував.

Висновок суду першої інстанції про те, що позивач був ознайомлений зі змістом оскаржуваної постанови ще 01.04.2023 року, в момент її винесення, при цьому відмовився від її отримання, колегія суддів вважає помилковим, оскільки зазначені вище норми законодавства не пов`язують право позивача на звернення до суду про оскарження відповідної постанови саме з моментом її проголошення.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до вищезазначених норм статті 286 КАС України та статей 289, 291 КУпАП, суд при вирішенні питання пропуску строку звернення з позовом до суду мав з`ясувати саме дату отримання оскаржуваної постанови.

Аналогічна правова позиція щодо правозастосування викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 року у справі №686/28291/19.

Як зазначає відповідач в додаткових поясненнях, наданих на виконання ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14.06.2023 року, копію постанови серії БАД №318901 від 01.04.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, направлено Укрпоштою рекомендованим листом за №774 від 04.04.2023 року, та згідно трекінгу за вказаним номером відправлення було вручено особисто 11.04.2023 року.

Позивач вказує, що не отримував оскаржувану постанову поштою, можливо в конверті були інші документи, це могли бути документи щодо проведення службового розслідування, або копія протоколу за ст.130 КУпАП від 02.04.2023 року, але саме цю постанову за ст.126 КУпАП позивач не отримував.

Колегія суддів приймає як належні вищенаведені посилання позивача та зауважує, що з наданих відповідачем ксерокопій поштових відправлень, адресованих позивачу, неможливо встановити, які саме документи були у вкладенні до конверта під штрих-номером 774, що в сукупності із посиланнями позивача про те, що останній не отримував копію оскаржуваної постанови засобами поштового зв`язку, не можна вважати належним доказами. Інших беззаперечних доказів отримання позивачем оскаржуваної постанови засобами поштового зв`язку 11.04.2023 року матеріали даної справи не містять.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції здійснено поверхневий підхід до вирішення питання щодо своєчасності подання позивачем позовної заяви та зроблено передчасний висновок про те, що позивач не надав суду належні і допустимі докази щодо наявності поважних причин несвоєчасного звернення до суду з даним позовом, а звідси поважності пропуску строків звернення з даним позовом до суду, наявності підстав для поновлення такого строку.

Інші доводи і заперечення сторін, з урахуванням наведеного, на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Згідно з ч.3 ст.312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, діяв передчасно, а, відтак, ухвала суду першої інстанції є такою, що підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду з огляду на положення ст.320 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.06.2023 по справі № 629/2825/23 скасувати.

Справу №629/2825/23 направити до Лозівського міськрайонного суду Харківської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк Н.С. Бартош