Справа № 620/5845/23
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/5845/23 Суддя (судді) першої інстанції: Непочатих В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О., Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області, третя особа - Державна судова адміністрація України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення за період з 01.01.2023 по 30.04.2023, обчислених виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2023, у розмірі 2102,00 грн.;

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату суддівської винагороди позивачу за період з 01.01.2023 по 30.04.2023 включно, а також допомоги на оздоровлення у відповідності до вимог статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 01.01.2023 складає 2684,00 грн., з урахуванням раніше виплачених сум і з утриманням передбачених законом податків та обов`язкових платежів.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 червня 2023 року позовну заяву повернуто позивачеві разом із усіма доданими до неї матеріалами, на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

Не погоджуючись з даною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. На думку апелянта, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права. Суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та зробив висновки, які не відповідають обставинам справи. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що, позивач у своєму позові не посилався на трудову книжку, кошторис Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області, які впливали на визначення розміру суддівської винагороди позивача тому вважає, що не потрібно було додавати копії цих документів до позову, про які вказав суд у своїй ухвалі про залишення позовної заяви без руху. Окрім того вважає, що недоцільно робити обґрунтований детальний щомісячний розрахунок суми суддівської винагороди позивача за період дії обмежень, оскільки останній звернувся до суду з позовом немайнового характеру та зазначив про стягнення відповідної суми недоплати суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення за період з 01 січня 2023 року по 30 квітня 2023 року, відповідно до вимог статті ст. 135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з урахуванням раніше виплачених сум і з утриманням передбачених законом податків та обов`язкових платежів. Також зазначає, що до позову було додано копії розрахунків листів за січень -квітень 2023 року, в яких вказано детальний розмір суддівської винагороди отриманої апелянтом з урахуванням розміру посадового окладу, регіональних коефіцієнтів, доплат за вислугу.

Відзиви від відповідача та третьої особи на апеляційну скаргу до суду не надходили. Будь-які їх письмові пояснення матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч.2 ст.312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5 - 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження). З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Беручи до уваги, що позивачем в апеляційному порядку оскаржується ухвала про повернення позовної заяви, яка зазначена в п.3 ч.1 ст.294 КАС України, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги введення в Україні воєнного стану, керуючись приписами ст.311-312 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області, третя особа Державна судова адміністрація України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху з огляду на те, що позивачем не надано: 1) належним чином засвідчену копію трудової книжки; 2) копію кошторису Новгород-Сіверського району суду Чернігівської області на 2023 рік; 3) копії наказів та інших документів, які впливали на визначення розміру суддівської винагороди позивача, за період дії обмежень у виплаті суддівської винагороди, введених Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»; 4) обґрунтований детальний помісячний розрахунок суми суддівської винагороди позивача, за період дії обмежень у виплаті суддівської винагороди, введених Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», із урахуванням обов`язкових податків та зборів (податок на доходи фізичних осіб та військовий збір); 5) обґрунтований детальний помісячний розрахунок суми суддівської винагороди позивача, обчисленої на підставі статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» із зазначенням усіх складових: розміру посадового окладу, регіонального коефіцієнту, доплати за вислугу років, доплати за обіймання адміністративної посади (у разі наявності), доплати за науковий ступінь (у разі наявності), доплати за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці (у разі наявності); 6) клопотання про залучення до справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору з обґрунтуванням підстав, з дотриманням вимог статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України; 7) належним чином оформленої позовної заяви з додержанням вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України та її копій відповідно до кількості учасників справи, оскільки в позовній заяві необґрунтовано можливості дотримання «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод позивача, зважаючи на введення воєнного стану в Україні та загальновідомі обставини значного дефіциту Державного бюджету України і переорієнтування спрямованості основного масиву бюджетних асигнувань на забезпечення ефективного покриття потреб Сил Оборони України.

На виконання вказаної ухвали, позивачем 19 травня 2023 року було подано до суду засобами поштового зв`язку заяву про усунення недоліків позовної заяви (а.с.14).

Чернігівським окружним адміністративним судом 02 червня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто, на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, оскільки недоліки позовної заяви не були усунуті позивачем у повному обсязі.

За наслідками розгляду апеляційної скарги, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення заявленого позову з огляду на наступне.

Згідно з п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Колегія суддів звертає увагу, що вимоги до позовної заяви та доданих до неї документів встановлені ст.160-161 КАС України, і саме недотримання позивачем вказаних вимог є підставою для залишення позовної заяви без руху, відповідно до ч.1 ст.169 КАС України.

В силу ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У своїй заяві про виконання ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху, позивач зазначив, що ним додано до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Натомість, позивач вказав, що в позовній заяві відсутнє посилання, як на докази: на трудову книжку, кошторис суду, і що позов не містить майнових вимог, тому позивач вважає, що не потрібно надавати до суду обґрунтований детальний розрахунок суми суддівської винагороди, за період дії обмежень у виплаті суддівської винагороди, на підставі ст. 135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» із зазначенням усіх складових. Окрім того, вказав, що такий розрахунок, на вимогу суду міг надати саме відповідач, як владний орган під час розгляду справи по суті. Також позивач зазначив, що до позовної заяви ним було додано копії довідок по нарахованій заробітній платі за січень-квітнень 2023 року, які підтверджують порядок нарахування заробітної плати.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст.49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Згідно з п.1, 3 ч. 2 ст. 173 КАС України завданням підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

Отже, норми процесуального законодавства визначають повноваження суду щодо визначення складу учасників судового процесу під час підготовчого провадження та залучення до участі у справі третіх осіб належить до виключної компетенції суду, в той же час, відсутність окремого клопотання позивача про залучення до участі у справі третьої особи не є підставою для залишення позовної заяви без руху, оскільки не свідчить про недотримання вимог ст.160-161 КАС України.

Також, наведені положення ст.173 КАС України передбачають порядок визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів саме в порядку підготовчого провадження, а тому необхідність отримання судом додаткових доказів, на яких позивач не посилався в позовній заяві, є підставою для вчинення судом відповідних процесуальних дій з метою отримання додаткових доказів вже після відкриття провадження у справі.

Не подання позивачем доказів, на які він не посилається в позовній заяві та якими не обґрунтовує підстави позову, в жодному разі не свідчить про недотримання вимог ст.160-161 КАС України.

Наведене свідчить про те, що суд першої інстанції безпідставно залишив позовну заяву позивача без руху, оскільки позов не містить посилань та позовні вимоги не обґрунтовані документами, переліченими в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, а залучення учасників судового процесу і отримання додаткових доказів здійснюється на стадії підготовчого судового засідання та не є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Колегія суддів зазначає, що питання з`ясування відповідності поданих позивачем доказів суд може з`ясувати і після відкриття провадження в адміністративній справі та процесуальне законодавство передбачає відповідні наслідки у випадку встановлення судом відсутності належних доказів, зокрема вжити заходи з метою їх витребування, або здійснювати розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Натомість, повернення позовної заяви з одних лише формальних підстав порушує принцип доступу до правосуддя, закладений в Конституції України, КАС України та судовій практиці Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до вимог ч.2 ст. КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Право на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

З огляду на викладені обставини, за наслідком розгляду апеляційної скарги, враховуючи наведені норми права, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 , визначених у п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що помилковість висновків суду першої інстанції та порушення норм процесуального права призвело до неправильного вирішення питання, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для скасування ухвали про повернення позовної заяви з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.243, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року про повернення позовної заяви скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Текст постанови складено 05 вересня 2023 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма