Справа № 120/10531/23
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2023-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження в справі

м. Вінниця

07 вересня 2023 р. Справа № 120/10531/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з вимогами:

- визнати протиправними дії щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром у липні 2023 року;

- стягнути з відповідача суму різниці між нарахованою сумою пенсії у липні 2023 року у розмірі - 28065,04 грн та отриманою сумою пенсії за липень 2023 року у розмірі - 20930 грн, різниця якої становить - 7135,04 грн.

Ухвалою від 20.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачеві строк для подачі відзиву на позовну заяву.

15.08.2023 представником відповідача подано до суду клопотання про залишення позову без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 240 КАС України. Клопотання мотивоване тим, що на розгляді Вінницького окружного адміністративного суду перебували та перебувають справи № 120/264/23, № 120/1602/23, № 120/11104/22, № 120/1603/23, № 120/2740/23, №120/4071/23, № 120/414/23, № 120/2266/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, в яких предметом розгляду також було обмеження виплати пенсії з 01.12.2022.

Крім того, 15.08.2023 представником відповідача подано до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України, оскільки у справі № 120/264/23 є рішення, що набрало законної сили у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Розглянувши подані клопотання, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Пунктом 3 частини 1 статті 240 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Поряд із цим пунктом 4 частини 1 статті 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Умовами застосування такої підстави для закриття провадження усправі є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); остаточне вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду (про закриття провадження); набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих самих підстав.

Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суд не вправі відмовити у відкритті провадження у справі.

Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Відтак, після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Верховний Суд у постанові від 09.10.2018 у справі №809/487/18 зазначив, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Водночас, не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були аргументовані ним інакше. Крім того, посилання на наявність доказів, відмінних від тих, які були подані при первинному зверненні, не свідчать про зміну підстав звернення до суду з позовом.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що кожна особа наділена правом на звернення до суду, якщо вважає, що суб`єкт владних повноважень своїми рішеннями, діями або бездіяльністю допустив порушення своїх прав. При цьому, таке право не є абсолютним. Так, у випадку встановлення судом наявності у провадженні цього або іншого суду справи про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суддя має правові підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19, процесуальний закон у визначених випадках передбачає необхідність оцінювання правовідносин на предмет подібності. З цією метою суд насамперед має визначити, які правовідносини є спірними, після чого застосувати змістовий критерій порівняння, а за необхідності - також суб`єктний і об`єктний критерії. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків сторін спору) є основним, а два інші - додатковими. Тобто на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом.

Предметом спору у цій справі є вимоги позивача про:

- визнання протиправними дії щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром у липні 2023 року;

- стягнення з відповідача суму різниці між нарахованою сумою пенсії у липні 2023 року у розмірі - 28065,04 грн та отриманою сумою пенсії за липень 2023 року у розмірі - 20930 грн, різниця якої становить - 7135,04 грн.

Під час розгляду даної справи встановлено, що у провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала справа № 120/264/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якій позивач просив:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у виплаті різниці між нарахованою та виплаченою сумою пенсії за грудень 2022 року в розмірі 5635,04 грн протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виплатити різницю між нарахованою сумою пенсії за грудень місяць 2022 року в розмірі 26565,04 грн, та отриманою ним сумою пенсії за грудень місяць 2022 року у розмірі 20930 грн.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14.03.2023 у справі № 120/264/23 позовні вимоги задоволено частково, зокрема, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.12.2022 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.12.2022 перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію без обмеження пенсії максимальним розміром та виплатити різницю між нарахованою та виплаченою пенсією, з урахуванням вже виплачених сум.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2023 рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 березня 2023 року залишено без змін. Отже вказане судове рішення набрало законної сили.

Суд вказує, що внаслідок перерахунку пенсії відповідачем з 01.12.2022 на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 березня 2023 року у справі № 120/264/23, відповідач зобов`язаний здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , у тому числі й у липні 2023 року без обмеження пенсії максимальним розміром, тобто вказаним рішенням вже охоплено той предмет позову щодо якого 14.07.2023 звернувся ОСОБА_1 знову.

Відтак фактично, ОСОБА_1 заявлено тотожні позовні вимоги, які мають однаковий предмет - виплата без обмеження максимальним розміром пенсії позивачу, що обрахована відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та підпунктів 6 та 8 пункту 1 Постанови №1307 від 09.12.2021 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 і від 26.09.2012 №886».

Аналогічна позиція викладена в постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2023 у справі 120/2266/23.

Окремо суд вказує й на те, що у формулюванні тексту позовної заяви присутнє зазначення різних способів судового захисту у різних судових справах, це не може означати наявність відмінного предмета позову у таких справах. Оскільки предмет позову це не спосіб захисту, а спірні правовідносини, матеріально-правова вимога, стосовно якої позивач просить прийняти рішення.

Суд зазначає, що вирішення спору по суті у межах справи №120/10531/23 призведе до наявності двох судових рішень з одного і того ж питання, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 9901/433/18 зазначено, що при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається.

Аналогічного висновку дійшов також Верховний Суд у постанові від 06.02.2023 по справі № 140/559/22.

При цьому суд враховує, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.03.2023 у справі № 120/264/23, набрало законної сили 25.07.2023.

Таким чином наявні підстави для закриття провадження у справі № 120/ 10531/23 на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України, а не залишення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 240 КАС України, оскільки рішення суду вже набрало законної сили.

Доцільно вказати, що заявлення позову з вимогами про стягнення на користь позивача з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області суми недоплаченої пенсії за липень 2023 року стосуються саме порядку виконання судового рішення у справі № 120/264/23, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

В свою чергу, частина 8 статті 382 КАС України передбачає, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Наявність спеціальних правових норм КАС України (ст.ст. 382, 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах № 806/2143/15 від 20 лютого 2019 року, № 820/4261/18 від 03 квітня 2019 року, № 440/1810/19 від 21 грудня 2020 року, № 520/11847/18 від 17 лютого 2021 року.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до частини 2 статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст.ст. 238, 248, 256, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про стягнення коштів - закрити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Томчук Андрій Валерійович