Справа № 286/2467/23
Суддя: Гришковець А. Л.
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 286/2467/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лугинець Віктор Павлович, до Головного управління національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в інтересах якого діє адвокат Лугинець Віктор Павлович, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 172941 від 16.06.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та піддано штрафу в розмірі 510 грн., визнати протиправною та скасувати, мотивуючи тим, що постановою інспектора СРПП ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області сержанта поліції Білоцького Олексія Віталійовича, серії БАБ № 172941 від 16.06.2023, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., за те що 16.06.2023 об 11 год. 50 хв. в м.Овруч по вул. Гетьмана Виговського, 56 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Кіа Ріо», д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху користувався засобом зв`язку, тримаючи його у руці під час розмови.

Вважає, що постанову серії БАБ № 172941 від 16.06.2023 було прийнято з порушенням норм чинного законодавства, виходячи з того, що інспектором поліції не долучено до постанови серії БАБ № 172941 від 16.06.2023 достатнього та належного доказу факту порушення позивачем ПДР України. Адже відсутній беззаперечний доказ того, з якого вбачалось би, що позивач під час керування транспортним засобом користувався саме засобом зв`язку або телефоном та при цьому розмовляв по ньому (як вказано у оскаржуваній постанові), тобто інспектор поліції спочатку безпідставно зупинив позивача, а потім без належних доказів склав постанову про накладення адміністративного стягнення.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Поліцейським не дотримано процедуру розгляду адміністративної справи, а саме: роз`яснення права особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Відповідно порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, в постанові інспектор Білоцький О.В. не вказав жодного пункту Правил дорожнього руху України, який було порушено позивачем. В свою чергу Верховний Суд у справі № 537/2088/17 від 15.05.2019 зазначив, що при ухваленні постанови поліцейський має вказати, який конкретно пункт ПДР порушила особа.

Також, просить суд звернути увагу на той факт, що у постанові, серії БАБ № 172941 від 16.06.2023 зазначено, що до неї додається відеозапис фіксування правопорушення, який було зафіксовано реєстратором поліцейського та службового автомобіля, де нібито позивач тримав засіб зв`язку у руках під час саме розмови по ньому, але під час розгляду справи на місці, поліцейським вищевказаний доказ на вимогу позивача не був наданий для ознайомлення, чим було порушено процедуру дослідження доказів та права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які передбачені чинним КУпАП. Тобто поліцейський склав постанову без належних та підтверджуючих на те доказів самого факту правопорушення, порушивши при цьому порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, адвокат Лугинець В.П. звернувся до суду з клопотанням, в якому просить суд долучити до матеріалів справи № 286/2467/23 копію постанови серії БАБ №172941 від 16.06.2023 року зі зміненим змістом, як додатковий доказ того, що вказана постанова є сфальсифікованою та винесена незаконно.

В провадженні Овруцького районного суду перебуває справа адміністративного судочинства № 286/2467/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка призначена до розгляду на 14.07.2023 року о 11 год. 30 хв., без повідомлення (виклику) сторін.

Одночасно в провадженні Овруцького районного суду перебуває справа № 286/2579/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 ч.1 КУпАП, розгляд якої призначено на 09.08.2023.

07.07.2023, ознайомившись з матеріалами справи № 286/2579/23, здійснивши їх ксерокопії, в яких було виявлено копію оскаржуваної постанови інспектора (сержанта поліції Білоцького Олексія Віталійовича) СРПП ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, серії БАБ № 172941 від 16.06.2023 року, але вже зі зміненим змістом описової її частини та дописаними статтями КУпАП, а саме: ст.121 ч.5, ст.125, ст.126 ч.І КУпАП, що не відповідає дійсності, оскільки на місці складення даної постанови було вказано лише ст.122 ч.2 КУпАП та копію відповідно вручено ОСОБА_1 , яку і було в подальшому оскаржено до суду.

Тому вважає, що даний доказ є належним та допустимим, так як він був нововиявленим, після подання позовної заяви до суду від 23.06.2023 року, а про його існування позивачу нічого відомо не було.

Відповідачем відзиву на позовну заяву надано не було.

Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Врахувавши доводи позивача, наведені в позовній заяві, дослідивши в судовому засіданні письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №172941 від 16.06.2023, вбачається, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і піддано штрафу в розмірі 510 грн., за те, що він 16.06.2023 об 11 год. 50 хв. в м.Овруч по вул. Гетьмана Виговського, 56 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Кіа Ріо», д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху користувався засобом зв`язку, тримаючи його у руці під час розмови.

Об`єктивною стороною правопорушення, за яке було притягнуто до відповідальності позивача, порушення правил користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (ч.2 ст.122 КУпАП).

За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 зазначеного Закону визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу, серед яких і те, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Положенням ч.2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 2.9 (д) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху України (ПДР) останні відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У оскаржуваній постанові зазначено, що 16.06.2023 об 11 год. 50 хв. в м.Овруч по вул. Гетьмана Виговського, 56 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Кіа Ріо», д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху користувався засобом зв`язку, тримаючи його у руці під час розмови, однак не вказано, який саме пункт правил дорожнього руху було порушено водієм за вказане правопорушення.

В свою чергу Верховний Суд у справі № 537/2088/17 від 15.05.2019 зазначив, що при ухваленні постанови інспектор має вказати, який конкретно пункт ПДР порушила особа.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15 березня 2019 року по справі №686/11314/17, поліцейські не можуть вимагати у водія будь-яких документів, якщо у них немає доказів правопорушення.

У постанові по справі №357/10134/17 від 23.10.2019 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Відсутність в матеріалах справи будь-якого доказу, як-то наприклад відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

У постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 Верховний Суд роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотоматеріали. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

В Додатку 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 5 розділу IV), затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, передбачено заповнення п. 7 "до постанови додаються".

Частиною 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Верховний Суд у своїй постанові від 13.02.2020 у справі № 524/9716/16-а зазначив, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, згідно з вимогами ст. 70 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності в п.7 містить інформацію про застосування відеозйомки за допомогою портативного відеореєстратора поліцейського та відеореєстратора службового автомобіля.

Позивач в позовній заяві вказує, що інспектором не дотримано процедуру розгляду адміністративної справи, а саме: не було вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, відмова позивачу використати право заявити клопотання, щодо відкладення (переносу) розгляду справи на іншу дату та можливість викласти свої заперечення в письмовому вигляді мотивуючись особистим бажанням; порушено положення ч. 1 та 3 ст. 35 Закону "Про Національну поліцію» безпідставно зупинено транспортний засіб, і поліцейский не поінформував водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті, а вказав лише на керування транспортним засобом в якого присутня тріщина лобового скла в зоні склоочисників.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

В ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» законодавець закріпив, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Підставою вимоги у водія, тобто позивача, пред`явити документи передбачені п. 2.1 ПДР України вказано саме порушення ним ПДР України. Тобто, вказана підстава, що передбачена п. 2 ч.1 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII, згідно якого поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав). Відповідно інших підстав для перевірки документів на право керування ТЗ у посадової особи відповідача в спірних правовідносинах не було.

Відповідно з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, чи була якась інша підстава визначена ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Таку позицію сформував Верховний Суд у своїй постанові від 15.03.2019 по справі №686/11314/17.

Відповідно до п. 8. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» полії відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п. 9 Розділу 111 Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Згідно ч.6 ст.258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання: при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження: оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до частини другої статті 271 КУпАП інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено неприпустимість ігнорування прав осіб, які притягаються до відповідальності.

Однак, будь-яких доказів, що поліцейським дотримано процедуру розгляду адміністративної справи, а саме: надавалася водію можливість реалізувати своє право на отримання правової допомоги, суду надано не було. Відповідно порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічна правова позиція Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду наведена у постанові від 18 лютого 2020 року у справі №524/9827/16-а.

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №172941 від 17.06.2023, яку було вручено позивачеві 17.06.2023 (а.с.8), вбачається, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і піддано штрафу в розмірі 510 грн. за те, що 17.06.2023 об 11 год. 50 хв. в м.Овруч по вул. Гетьмана Виговського, 56 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Кіа Ріо», д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху користувався засобами зв`язку тримаючи його у руці під час розмови.

Поряд з тим, копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №172941 від 17.06.2023, яку було отримано позивачем у Овруцькому відділі ДВС у Коростенському районі, як примірник кращої якості, свідчить, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та окрім того, ще за ч.5 ст.121, ст.125, ч.1 ст.126 КУпАП і піддано штрафу в розмірі 510 грн. за те, що 17.06.2023 об 11 год. 50 хв. в м.Овруч по вул. Гетьмана Виговського, 56 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Кіа Ріо», д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху користувався засобами зв`язку тримаючи його у руці під час розмови, не був пристебнутий ременем безпеки, не мав вогнегасника в транспортному засобі та не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чи порушив пункт ПДР 2.9 д, 2.3 в, 31.4.7 є, 2.1.г.

Відтак, вказані постанови не є однаковими. Тобто, позивачу було вручено примірник постанови відмінний від примірника, направленого на примусове виконання, а саме постанова містить додаткове посилання на ч.5 ст. 121, ст.125 та ч.1 ст.126 КУпАП, що вказує на внесення в неї доповнень.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення працівники поліції повинні керуватися Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376, із змінами.

Відповідно ж до ч.9 розділу ІV Інструкції бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

Таким чином, при наявності доказів внесення виправлень в постанову, що оскаржується, її бланк вважається зіпсованим.

Таким чином, за встановлених обставин справи та визначеного правового врегулювання, беручи до уваги доводи сторін та оцінюючи надані ними докази, суд приходить до висновку про протиправність постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №172941 від 17.06.2023, у зв`язку з недоведеністю вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, про наявність підстав для задоволення позову та закриття провадження по справі.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. в дохід держави, який відповідно до ст.139 КАС України слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Керуючись ст. 293 КУпАП, ст.ст. 6-9, 20, 77, 78, 243-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №172941 від 17.06.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і піддано штрафу в розмірі 510 грн., визнати протиправною та скасувати.

Справу закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (, адреса місцезнаходження юридичної особи: 10013, м. Житомир вул. Покровська, 96), на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп..

На рішення суду до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. Л. Гришковець