Справа № 520/6039/22
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2023-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 р. Справа № 520/6039/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 (суддя Білова О.В.; м. Харків) по справі № 520/6039/22

за позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області

до Приватного підприємства "МІК+"

про стягнення податкового боргу, накладення арешту,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Чернівецькій області (надалі також - позивач, ГУ ДПС у Чернівецькій області) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного підприємства "МІК+" (надалі також - відповідач, ПП "МІК+"), в якому, з урахуванням уточнення вимог, просило суд:

- стягнути кошти з банківських рахунків та готівки Приватного підприємства «МІК+» () в рахунок погашення податкового боргу в сумі 1000000.00 грн. до місцевого бюджету Новоселицької територіальної громади Чернівецької області: р/р UA0024347, отримувач: Чернівецьке ГУК/Новоселицька ТГ/21081500; код отримувача: 37836095, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.);

- накласти арешт на кошти та інші цінності ПП «МІК+» (), що знаходяться в банку, в межах суми податкового боргу в розмірі 1000000.00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що станом на дату подання позову у ПП «МІК+» рахується податковий борг по адміністративних штрафах та штрафних санкціях за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у сумі 1000000.00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості. Сума заборгованості у сумі 1000000.00 грн станом на день подання позову є узгодженою. У зв`язку із наявністю податкового боргу станом на 12.12.2021 року за узгодженими податковими зобов`язаннями у сумі 1000000.00 грн ПП «Мік+» було виставлено податкову вимогу форми «Ю» від 13.12.2021 року №0-2407. Оскільки податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилалася (не вручалася).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року адміністративний позов Головного управління ДПС у Чернівецькій області задоволено частково.

Стягнуто з банківських рахунків та готівки Приватного підприємства «МІК+» () кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 1000000.00 грн. до місцевого бюджету Новоселицької територіальної громади Чернівецької області: р/р UA0024347, отримувач: Чернівецьке ГУК/Новоселицька ТГ/21081500; код отримувача: 37836095, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.).

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Позивач частково не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо накладення арешту на кошти та цінності відповідача, що знаходяться в банку, в межах суми податкового боргу в розмірі 10000000,00 грн та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції помилково зазначив, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження відсутності у відповідача іншого майна, на яке може бути накладено арешт. Вказує, що зважаючи на адресу боржника - м. Харків, провести фактичне обстеження місцезнаходження боржника та скласти акт відсутності у відповідача майна не було можливим; згідно із відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка № 298840522), по ПП «Мік» майно відсутнє (інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта міститься у матеріалах справи). Крім того, жодного разу за офіційною адресою відповідача, листи податкового органу та навіть суду не доходили до адресата та поверталися по причині «за закінченням терміну зберігання». Отже, Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області вжито заходи з метою виявлення майна, які не дали результату. Підприємство за своїм місцезнаходженням не перебуває, засоби телефонного або поштового зв`язку з ним відсутні.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що позивач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог, оскаржене судове рішення переглядається судом апеляційної інстанції лише в цій частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що Приватне підприємство «МІК+» (далі - ПП «МІК+») () зареєстровано як суб`єкт господарювання 06.05.2008 року Новоселицькою районною державною адміністрацією, номер державної реєстрації 0000626 На обліку у податковому органі з 07.05.2008 року, фактичне місцезнаходження на момент звернення до суду та розгляду справи: 61000, Харківська область, м Харків, Шевченківський р-н, пр-т Науки, буд 27-Б, в процесі припинення не перебуває, перебувало на обліку в Головному управлінні ДПС у Чернівецькій області.

З 08.10.2019 року до 15.10.2019 року працівниками Головного управління ДПС у Чернівецькій області на підставі наказу від 04.10.2019 року №92/ФП, направлень від 04.10.2019 року №373, 374, 375, 376 проведено фактичну перевірку АЗС ПП «МІК+» ().

За результатами перевірки складено акт про результати проведення фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, пальним №28/24-13-32-01-06/35883813 від 15.10.2019 року.

Перевіркою встановлено порушення вимог ч. 20 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напої, тютюнових виробів та пального» (із змінами і доповненнями), в частині здійснення роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії на роздрібну торгівлю.

На підставі акта про результати проведення фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, пальним, №28/24-13-32-01-06/35883813 від 15.10.2019 року, відповідачем, з урахуванням виявлених порушень, до суб`єкта господарювання ПП «МІК+» () застосована фінансова санкція - 1 000000,00 грн. (рішення про застосування фінансових санкцій № 000029 від 31.10.2019 року на суму - 750 000.0 грн та рішення про застосування фінансових санкцій № 000030 від 31.10.2019 року на суму - 250 000.00 грн).

Станом на дату подання позову у ПП «МІК+» рахується податковий борг по адміністративних штрафах та штрафних санкціях за порушення законодавства у сфері виробництва га обігу алкогольних напоїв га тютюнових виробів у сумі 1000000,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Сума заборгованості у сумі 1000000.00 грн. станом на день подання позову є узгодженою в судовому порядку, справа № 824/1437/19-а, яка була розглянута Чернівецьким окружним адміністративним судом.

У зв`язку із наявністю податкового боргу станом на 12 12.2021 року за узгодженими податковими зобов`язаннями у сумі 1000000.00 грн. ПП«МІК+» було виставлено податкову вимогу форми «Ю» від 13.12.2021 року №0-2407.

Оскільки податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилалася (не вручалася).

Сума заборгованості обліковується в інтегрованих картках відповідача за відповідними платежами.

Несплата заборгованості в добровільному порядку стала підставою для звернення контролюючого органу до суду із цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині накладення арешту на кошти та інші цінності ПП «МІК+», що знаходяться в банку, в межах суми податкового боргу, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом не надано доказів відсутності у відповідача майна та/або того, що його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає таке.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені статтею 94 ПК України.

Визначення адміністративного арешту, як виняткового способу забезпечення виконання обов`язків платника податків, наведене в пункті 94.1 статті 94 ПК України, за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

Отже, норми статті 94 ПК України регулюють застосування будь-якого адміністративного арешту незалежно від його предмета.

Відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 ПК України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Водночас Податковим кодексом України передбачені також інші, додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу.

Так, відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Разом з тим, сума коштів, на яку накладається арешт, не повинна перевищувати суму податкового боргу, право на стягнення якої наявне в органу державної податкової служби на момент прийняття судом рішення про застосування адміністративного арешту. Тобто, арешт може стосуватися лише тих коштів, які є необхідними для виконання певних зобов`язань платника податків.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.04.2020 по справі №804/7201/16, від 11.06.2019 по справі №826/16002/14.

Відповідно до п. 87.2 ст. 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пунктів 88.1, 88.2 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Відповідно до п. 89.2 ст. 89 ПКУ право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віддані або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 статті 89 Кодексу, а також на інше майно, на яке платник податків набуде права власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Відповідно до п. 89.3 ст. 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акту опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 89.8 статті 89 ПК України контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

Відповідно до п. 89.5 ст. 89 ПК України у разі якщо на момент складення акту опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.

З системного аналізу наведених норм випливає, що з моменту виникнення у платника податків податкового боргу виникає податкова застава, як спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання, не сплаченого у встановлений строк. При цьому контролюючий орган з метою встановлення наявного у платника податків майна, на яке поширюється право податкової застави, складає опис такого майна.

У свою чергу, з фактом оформлення акту відсутності майна або акту опису майна, балансова вартість якого менша від суми податкового боргу, законодавець пов`язує можливість поширення права податкової застави на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому, до погашення податкового боргу в повному обсязі, а відтак, у випадку відсутності майна у платника податку складення акту відсутності такого майна є обов`язковим.

Позивачем до матеріалів справи не надано акту відсутності у відповідача майна, яке може бути використане для погашення податкового боргу.

На підтвердження відсутності майна у боржника позивачем надано до суду Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, згідно якої у відповідача відсутні права власності на нерухоме майно.

Проте, як правильно зауважив суд першої інстанції, наведена інформація свідчить лише про відсутність у Реєстрі інформації про зареєстроване за відповідачем нерухоме майно, при цьому, контролюючим органом не доведено належними та допустимими доказами відсутність у відповідача майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу.

Колегія суддів зазначає, що відсутність/недостатність майна, за рахунок якого можливо погашення податкового боргу, та яке може бути джерелом погашення податкового боргу, як підстава для звернення до суду із позовом, згідно п.п. 20.1.33 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, має бути доведена не лише наявністю інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та відомостей про зареєстровані (зняті з обліку) транспортні засоби, про відсутність таких відомостей, а й передбаченими законодавчо способами, оскільки можливим є наявність у платника податків достатнього для погашення податкового боргу майна, яке може бути джерелом погашення такого боргу, але інформація про яке в зазначених реєстрах відсутня.

Зокрема, контролюючим органом не надано доказів направлення запитів до відповідних установ про наявність зареєстрованих за платником податків земельних ділянок, цінних паперів, корпоративних прав, прав інтелектуальної власності, різного роду устаткування, обладнання тощо.

З огляду на ненадання контролюючим органом доказів відсутності у відповідача майна та/або того, що його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться в банку.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 по справі № 520/6039/22 - залишити без змін в частині відмови у задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Чернівецькій області.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова В.Б. Русанова