Справа № 160/10242/23
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 вересня 2023 року Справа №160/10242/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сліпець Н.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

15.05.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у перерахунку та виплати грошову допомогу з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди при звільнені з військової служби відповідно до Постанови №889 ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити грошову допомогу з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди яка не була включена до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільнені з військової служби відповідно до Постанови №889 на користь ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проходила військову службу у Військовій частини НОМЕР_1 , звільнену наказом від 27 липня 2020 року №86-РС у запас за пунктом "Б" (за станом здоров`я) ч.5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". 03 лютого 2023 року позивач звернувся з листом до Військовій частини НОМЕР_1 про здійснення перерахунку що до виплат грошової допомоги з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди яка не була включена до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільнені з військової служби. Відповідач листом від 14.02.2023 року за №881 відмовив у задоволенні зазначеної заяви із посиланням на відсутність законних підстав для включення розміру щомісячної додаткової грошової винагороди до складу грошового забезпечення, з якого обчислено одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби з посиланням на наказ № 260 Міністерства оборони України від 07.06.2018. З такими діями позивач не погоджується, оскільки щомісячна додаткова грошова винагорода входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 12.06.2023 року, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Цією ж ухвалою було витребувано у Військової частини НОМЕР_1 докази на підтвердження нарахування та виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на момент її звільнення зі служби.

Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.07.2023 року продовжено Військовій частині НОМЕР_1 строк для виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 року по справі №160/10242/23 на 10 днів з моменту отримання даної ухвали.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2023 року продовжено Військовій частині НОМЕР_1 строк для виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 року по справі №160/10242/23 на 10 днів з моменту отримання даної ухвали.

24.08.2023 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог, зважаючи на їх необґрунтованість та безпідставність. Відповідач зазначає, що питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служб зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій були урегульовані постанов КМУ №889, підпунктами 1, 2 пункту 1 якої було, зокрема, установлено розмір щомісячної додаткової грошової винагороди та перелік осіб, що мають право на таку винагороду. З 01 березня 2018 року указана постанова КМУ №889 втратила чинність на підставі постанови КМУ №704, якою, одночасно, запроваджено нові правила нарахування грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб. Оскільки Постанова КМУ №889 втратила чинність ще 01 березня 2018 року, а питання стосуються періоду до 01 березня 2018 року, позивачка отримувала у складі грошового забезпечення спірну грошову винагороду упродовж служби і до дати звільнення. Також представник зауважує, що до грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Тобто, одним із критеріїв, що враховується для перерахунку окремих видів грошового забезпечення, зазначаємо, що додаткові виплати, які отримував військовослужбовець перед звільненням, повинні мати постійний (систематичний) характер і ці види грошового забезпечення він має отримувати на дату звільнення. Наведене означає, що перерахунок одноразової грошової допомоги при звільненні, установленої частиною другою статті 15 Закону №2011-XII, можливий за умови фактичного отримання військовослужбовцем на день звільнення певних видів грошового забезпечення, зокрема, і виплат, передбачених постановою КМУ №889. Разом з тим, постанова КМУ №889 втратила чинність 01 березня 2018 року і саме з цієї дати зупинено виплату окремих видів грошового забезпечення (у тому числі і щомісячної додаткової грошової винагороди), в той час як, позивача звільнено з військової служби у липні 2020 року. Зазначаємо, що військова частина НОМЕР_1 неодноразово наголошувала, що ОСОБА_1 не отримувала спірну грошову винагороду більше двох років перед звільненням, через втрату чинності нормативно-правового акта, яким вона була установлена. Також, представник зазначає про пропуск строку звернення до суду. Враховуючи вищевикладене, просить у задоволенні позову відмовити.

Також, у додатках до відзиву була долучена, зокрема довідка про нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що до відзиву на позовну заяву не додано довідки про нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 , що підтверджується актом від 24 серпня 2023 року № 773 Відділу з організаційного забезпечення розгляду адміністративних справ Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Дослідивши матеріали справи, ознайомившись із відзивом на позовну заяву, враховуючи відсутність витребуваних судом доказів, суд доходить висновку, про необхідність витребування доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду цієї адміністративної справи є відмова у перерахунку та виплати грошової допомоги з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди при звільнені з військової служби відповідно до Постанови №889 ОСОБА_1 .

Проте, відповідачем не надано довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за період її служби із зазначенням щомісячної додаткової грошової винагороди по постанові КМУ №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій".

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ч. 3 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Враховуючи викладене, з метою всебічного та повного з`ясування обставин у даній справі, суд доходить висновку про необхідність витребування вищевказаних доказів у справі.

Керуючись статтями 12, 47, 49, 173, 180, 248, 256, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Витребувати у Військової частини НОМЕР_1 :

- довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за період її служби, в тому числі із зазначенням щомісячної додаткової грошової винагороди по постанові КМУ №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій".

Витребувані документи надати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду у строк протягом 5 днів з моменту отримання копії даної ухвали, у тому числі на електронну адресу суду: .

Роз`яснити сторонам, що згідно з вимогами ч. 8 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 149 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадках невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу або повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, суд може постановити ухвалу про стягнення штрафу в дохід Державного бюджету України з відповідної особи.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя Н.Є. Сліпець