Справа № 540/1313/22
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2023-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/1313/22
07 вересня 2023 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в порядку ст. 383 КАС України у справі №540/1313/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2022 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не поновлення ОСОБА_1 виплати пенсії. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про розгляд заяви на поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 від 17.12.2021 року за №9003/03-16.Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 14.02.1998 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2022 року змінено, викладено абзац четвертий резолютивної частини у наступній редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 07.10.2009 року з виплатою компенсації втрати частини доходів.». В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2022 року залишено без змін.

Рішення суду набрало законної сили 19.01.2023 року.

Виконавчий лист по справі виданий 20.02.2023 року.

26.06.2023 року (вх.20902/23) до суду від представника позивача надійшла заява в порядку ст. 383 КАС України.

Ухвалою від 13.07.2023 року вказану заяву на підставі абзацу 2 ч. 5 ст. 383 КАС України повернуто заявнику без розгляду.

18.08.2023 року (вх. 27991/23) до суду від представника позивача надійшла заява в порядку ст. 383 КАС України, в якій заявник просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, допущену ним під час виконання Постанови від 19.01.2023, а саме - відповідач в розрахунку пенсії позивачці та в розрахунку боргу за період з 07.10.2009 року на момент нарахування/фактичної виплати пенсії на 23.03.2023 року протиправно - не включив позивачку в коло осіб яким відповідач зобов`язаний проводити автоматичні масові перерахунки пенсії та не здійснив автоматичні перерахунки індексації та/або масові перерахунки пенсії, не врахував надбавки до пенсії відповідно до ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", в редакції дійсної на момент нарахування/фактичної виплати пенсії позивачці;

- згідно до положень ч.ч.1-3 ст.249 КАС України постановити окрему ухвалу і направити її відповідачу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, а саме зобов`язати відповідача - включити позивачку в коло осіб яким відповідач зобов`язаний проводити автоматичні масові перерахунки пенсії та здійснити розрахунок і виплату пенсії позивачки з 07.10.2009 року з урахуванням автоматичних перерахунків індексації та/або масових перерахунків пенсії та надбавок до пенсії, відповідно до ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", в редакції дійсної на момент нарахування/фактичної виплати пенсії позивачці за винятком сплачених сум.

В обґрунтування поданої заяви представником позивача зазначено, що на виконання Постанови від 19.01.2023 відповідач вчинив протиправну бездіяльність, нарахувавши пенсію за перід з 07.10.2009 по 31.03.2023 року, а це за 13,5 років (162 місяці) в сумі 5957,71 грн., що становить приблизно 37 грн/міс. З цього вбачається, що відповідач протиправно, як слідує з практики в аналогічних справах, поновив виплату пенсії позивачки в розмірі не на дату нарахування (на 23.03.2023 року) та без проведення індексації та масових перерахунків.

Представник позивача зазначає, що згідно абз. 2 п.7 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році розмір пенсії позивачки з 01.03.2023 року має становити не менше ніж 3120 грн., що відповідач безпідставно не врахував при нарахуванні пенсії станом на 23.03.2023 року.

Отже, відповідачу необхідно включити позивачку в коло осіб яким відповідач зобов`язаний проводити автоматичні масові перерахунки пенсії та здійснити розрахунок і виплату пенсії позивачки з 07.10.2009 року з урахуванням автоматичних перерахунків індексації та/або масових перерахунків пенсії та надбавок до пенсії, відповідно до ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Далі - Закон 1058-IV) та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 (Далі - Постанова КМУ № 251) та від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" (Далі - Постанова КМУ № 124), в редакції дійсної на момент нарахування/фактичної виплати пенсії позивачці за винятком сплачених сум.

Вказані обставини слугували підставою звернення позивача із заявою про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, вчиненої на виконання рішення суду у справі №540/1313/22 (в порядку статті 383 КАС України).

Ухвалою від 29.08.2023 року заяву ОСОБА_1 про поновлення строку задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у справі №540/1313/22. Розгляд заяви призначено з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 06.09.2023 року об 11 годині 00 хвилин.

До судового засідання сторони не з`явились, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином та своєчасно.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України заява розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши заяву та матеріали справи, в частині вказаної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.383 КАС України визначено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2022 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не поновлення ОСОБА_1 виплати пенсії. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про розгляд заяви на поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 від 17.12.2021 року за №9003/03-16.Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 14.02.1998 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2022 року змінено, викладено абзац четвертий резолютивної частини у наступній редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 07.10.2009 року з виплатою компенсації втрати частини доходів.». В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2022 року залишено без змін.

03.08.2023 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Суд вважає, що вказана бездіяльність відповідача не є належним виконанням рішення суду.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За приписами ч.5 ст.242 КАС України при вирішенні спірних правовідносин по даній справі суд враховує правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28.05.2021 у справі №540/942/20, які полягають у тому, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення в окремому судовому провадженні не розглядаються, а також те, що спір у даній справі фактично спрямований на виконання судового рішення, а саме незгодою позивача із діями (бездіяльністю) відповідача щодо виконання судового рішення щодо не виплати пенсії у розмірі, встановленому законом, на банківський рахунок.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим законом та досягли встановленого цим законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Рішенням №25-рп/2009 пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону №1058-ІV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним). Зазначені положення Закону № 1058-ІV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Як зазначено в Рішенні №25-рп/2009, оспорюваними нормами Закону №1058-ІV держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Отже, виходячи із правової, соціальної природи пенсій, право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватись з такою умовою, як постійне проживання в Україні або відсутність міжнародного договору, ратифікованого Верховною Радою України; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія - в Україні чи за її межами, що також передбачено в ст. 46 Конституції України.

За таких обставин, відсутність у рішенні суду, яким зобов`язано пенсійний орган поновити пенсію за віком, зобов`язання здійснювати у подальшому перерахунок вказаної пенсії у відповідності до норм пенсійного законодавства України не може бути підставою для відмови позивачу у такому перерахунку.

Виходячи із самого визначення поняття "пенсія", щомісячні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк. У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання виплати (чи її перерахунок).

Кінцевий термін або строк, на який призначається такий вид забезпечення як пенсія не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті таким виплатам.

Відповідно до частин 1, 2 статті 43 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

За приписами частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" виключно цим Законом визначаються мінімальний розмір пенсії за віком.

За нормами статті 7 цього ж Закону пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно статті 4 Закону України "Про прожитковий мінімум", прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Виходячи з вимог Конституції України і вищенаведених положень законів пенсія позивача не може бути меншою встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

За змістом статей Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік", Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік", Закону України «Про Державний бюджет України на 2021рік" установлено наступні прожиткові мінімуми для осіб, які втратили працездатність:

з 01.10.2009 по 31.10.2009 - 498 грн, з 01.11.2009 по 31.12.2009 - 573 грн,

з 01.01.2010 по 31.03.2010 - 695 грн, з 01.04.2010 по 30.06.2010 - 706 грн, з 01.07.2010 по 30.09.2010 - 709 грн, з 01.10.2010 по 30.11.2010 - 723 грн, з 01.12.2010 по 31.12.2010 - 734 грн,

з 01.01.2011 по 31.03.2011 - 750 грн, з 01.04.2011 по 30.09.2011 - 764 грн, з 01.10.2011 по 30.11.2011 - 784 грн, з 01.12.2011 по 31.12.2011 - 800 грн,

з 01.01.2012 по 31.03.2012 - 822 грн, з 01.04.2012 по 30.06.2012 - 838 грн, з 01.07.2012 по 30.09.2012 - 844 грн, з 01.10.2012 по 30.11.2012 - 856 грн, з 01.12.2012 по 31.12.2012 - 884 грн,

з 01.01.2013 по 30.11.2013 - 894 грн, з 01.12.2013 по 31.12.2013 - 949 грн,

з 01.01.2014 по 31.12.2014 - 949 грн,

з 01.01.2015 по 31.08.2015 - 949 грн, з 01.09.2015 по 31.12.2015 - 1074 грн,

з 01.01.2016 по 30.04.2016 - 1074 грн, з 01.05.2016 по 30.11.2016 - 1130 грн, з 01.12.2016 по 31.12.2016 - 1247 грн,

з 01.01.2017 по 30.04.2017 - 1247 грн, з 01.05.2017 по 30.11.2017 - 1312 грн, з 01.12.2017 по 31.12.2017 - 1373 грн,

з 01.01.2018 по 30.06.2018 - 1373 грн, з 01.07.2018 по 30.11.2018 - 1435 грн, з 01.12.2018 по 31.12.2018 - 1497 грн.,

з 01.01.2019 - 1497 гривень, з 01.07.2019 - 1564 гривні, з 01.12.2019 - 1638 гривень.

з 01.01.2020 - 1638 гривень, з 01.07.2020 - 1712 гривень, з 01.12.2020 - 1769 гривень.

з 01.01.2021 - 1769 гривень, з 01.07.2021 - 1854 гривні, з 01.12.2021 - 1934 гривні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем на виконання рішення суду нараховано та виплачено розмір пенсії нижче встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" визначено порядок здійснення індексації та перерахунку пенсій.

Відповідно до частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 р. № 2017-ІІІ (далі Закон № 2017-ІІІ) визначено, що законами України встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі по тексту Закон № 1282-ХІІ).

Згідно статті 1 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України це механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року № 2148-VIII (далі -Закон № 2148-VIII), порядок індексації пенсій змінено та статтю 2 Закону № 1282-ХІІ доповнено новою частиною - «Індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.»

Підвищення пенсій відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється на підставі ч. 2 або ч.3 ст. 42 Закону №1058-IV.

Так, судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивачка перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV.

Враховуючи, що пенсія позивачки обчислена на підставі статті 28, пенсія позивачки підвищується на підставі ч.3 ст. 42 Закону №1058-IV.

Частиною 2 статті 28 Закону №1058-IV передбачено, що починаючи з 01 січня 2018 року особам, які досягли віку 65 років та не працюють, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до ч.4(1) Розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV та враховуючи що пенсія позивачки призначена до набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" та після набрання чинності зазначеним Законом не здійснювався перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії - мінімальний розмір пенсії за віком, передбачений абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за наявності у чоловіків 25 років, а у жінок 20 років страхового стажу; збільшення пенсії, передбачене абзацом другим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам.

При цьому, пунктом 3 статті 42 Закону №1058-IV встановлено, що у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» мінімальна заробітна плата на 2020 рік становитиме 4723 грн., розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 01.01.2020 - 1638 грн.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» мінімальна заробітна плата на 01.01.2021 становить 6000 грн. Отже, мінімальний розмір пенсії непрацюючим особам, які досягли 65-річного віку, при страховому стажі для чоловіків 25 років, для жінок 20 років з 01.01.2021 встановлено в розмірі 2400 грн. (6000 грн. х 40 %).

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» мінімальна заробітна плата на 01.12.2021 становить 6500 грн. Отже, мінімальний розмір пенсії непрацюючим особам, які досягли 65-річного віку, при страховому стажі для чоловіків 35 років, для жінок 30 років з 01.12.2021 встановлено в розмірі 2600 грн. (6500 грн. х 40 %).

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг, а статтею 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частиною 2 статті 45 Закону № 1058-IV передбачено, що «Пенсія за віком призначається довічно.

Частиною 3 ст. 4 Закону № 1058-IV визначено складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону № 1058-IV умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення, питання щодо зменшення розміру пенсійних виплат не можуть здійснюватися не на підставі Закону.

Таким чином, проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу, в меншому розмірі, ніж встановлено вимогами Закону № 1058-IV, а також не проведення індексації пенсії є протиправними.

Таким чином належним виконанням рішення суду є здійснення перерахунку та виплати пенсії позивачу з урахуванням вимог ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», в редакції дійсній на момент нарахування/фактичної виплати пенсії позивачці.

Отже, судом під час розгляду вказаної заяви встановлено, що відповідач на виконання рішення суду про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 на визначний рахунок не вчинив дій щодо її належного перерахунку та виплати відповідно до вимог чинного законодавства України, що свідчить про неналежне виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні ЄС у справі «Горнсбі проти Греції (від 19.03.1997 року, заява №18357/91,п.40) зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важно уявити ситуацію, щоб п.1 ст.6 Конвенції докладно описував процедурні Гарантії , які надаються сторонам цивільного судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення ст.6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду ї проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації несумісних із принципом верховенства права.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Суд вважає, що бездіяльність відповідача щодо не врахування вимог ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, в редакції дійсної на момент нарахування/фактичної виплати пенсії позивачці при здійсненні перерахунку та виплати пенсії позивачу на виконання рішення суду є протиправною.

Частиною 6 ст.383 КАС України встановлено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому ст.249 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.249 (« Окремі ухвали суду») КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Згідно з ч.4,ч.5 ст.249 КАС України в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Отже, застосовуючи правові висновки Верховного суду щодо спірних правовідносин, суд в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вказаної заяви шляхом:

- визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області при виконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2022 року, з урахуванням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2023 року, в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 07.10.2009 року з виплатою компенсації втрати частини доходів без урахування положень ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», в редакції дійсній на момент нарахування/фактичної виплати пенсії позивачці та здійснення нарахування і виплати пенсії, що є порушенням ст. 129-1 Конституції України, ст. 370 КАС України;

- прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області заходів щодо виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2022 року, з урахуванням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2023 року, з урахуванням висновків суду в даній справі та повідомити про виконання рішення суду у місячний строк з дня набрання ухвали суду законної сили;

- доведення до відома Пенсійного фонду України про ухилення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від здійснення повноважень по виконанню рішення суду щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 07.10.2009 року з виплатою компенсації втрати частини доходів для поновлення прав ОСОБА_1 та необхідність вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

З урахуванням положень ч.5 ст.249 КАС України, відповідно до якої, з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Суд вважає, що вказана ухвала суду підлягає виконанню у місячний строк після набрання нею законної сили.

Керуючись ст. ст. 248, 249,383 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду в порядку ст.383 КАС України задовольнити частково.

Для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, довести до відома Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Пенсійного фонду України про обставини, встановлені в ухвалі суду.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області при виконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2022 року, з урахуванням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2023 року, в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 07.10.2009 року з виплатою компенсації втрати частини доходів без урахування положень ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, в редакції дійсній на момент нарахування/фактичної виплати пенсії позивачці та здійснення нарахування і виплати пенсії, що є порушенням ст. 129-1 Конституції України, ст. 370 КАС України.

Повідомити Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про необхідність вжиття заходів щодо виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2022 року, з урахуванням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2023 року, в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 07.10.2009 року з виплатою компенсації втрати частини доходів, з урахуванням висновків суду в даній справі та повідомити про виконання рішення суду у місячний строк з дня набрання ухвали суду законної сили;

Довести до відома Пенсійного фонду України про ухилення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від здійснення повноважень по виконанню рішення суду щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 07.10.2009 року з виплатою компенсації втрати частини доходів для поновлення прав ОСОБА_1 та необхідність вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Повідомити Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Пенсійний фонд України, що ухвала суду підлягає виконанню у місячний строк після набрання нею законної сили.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повідомити суд про виконання ухвали суду у двомісячний строк після набрання нею законної сили.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 293-295 КАС України.

Суддя Г.П. Самойлюк