Справа № 520/10338/23
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2023-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 р. Справа № 520/10338/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2023, головуючий суддя І інстанції: Біленський О.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 12.07.23 по справі № 520/10338/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, в якому просила суд:

- скасувати Рішення комісії з питань підтвердження стажу, що дає право на призначення пенсії від 04.02.2022 №23/1-22 про відмову ОСОБА_1 у підтвердженні стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області розглянути заяву ОСОБА_1 врахувати загальний стаж роботи та стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що має достатній пільговий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, у зв`язку з чим звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою та надала всі необхідні документи. Однак, рішенням комісії з питань підтвердження стажу, що дає право на призначення пенсії від 04.02.2022 №23/1-22 ОСОБА_1 відмовлено у підтвердженні стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Відмова мотивована тим, що в трудовій книжці та в уточнюючих довідках професією позивача зазначено «оправник-чистильник виробів», тоді як у списку професій, що дає право на пенсію на пільгових умовах включена професія «оправники-чистильники, зайняті оправленням сухим способом». Позивач вважає рішення відповідача про відмову у підтверджені стажу незаконним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з тим, що позивач працювала за професією, передбаченою Списком №2, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення протягом 16 років 11 місяців 9 днів.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Скасовано рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах від 04.02.2022 №23/1-22 про відмову в підтвердженні стажу роботи ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 19.12.1989 по 28.08.2006 на посаді оправника-чистильника на Будянському фаянсовому заводі.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що підставою для вчинення дій, у правовідносинах, з приводу яких подано позов, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України на підставі яких буде прийняте рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії.

Так, вказаний порядок Позивачем не дотримано, станом на теперішній час, Позивач не зверталась до Головного управління з відповідною заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Головне управління відносно позивача рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 не приймало.

Таким чином на думку апелянта, Рішення Комісії не є рішенням Головного управління про призначення або про відмову в призначенні пенсії, а тому зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 19.12.1989 по 28.08.2006 на посаді оправника-чистильника на Будянському фаянсовому заводі немає законних підстав, оскільки як зазначалось Позивач заяву не надавав, а Головне управління рішення не виносило.

Отже, оскільки рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії при Головному управління Пенсійного фонду України в Харківській області не є рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нро призначення або про відмову в призначенні пенсії, рішення в цій частині є передчасними та не підлягають задоволенню.

Відповідач наголошує, що здійснюючи свою діяльність на підставі законодавства, Головне управління послуговується лише тим порядком і формами, які визначає законодавець та діє в межах покладених повноважень і відповідно до норм чинного законодавства, призначає пенсію, здійснює перерахунок пенсії, поновлення та виплату пенсії у відповідності до нормативно-правових актів та з урахуванням інших вимог, встановлених чинним законодавством.

З огляду на вказане вище, скаржник вважає, що рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах від 04.02.2022 №23/1-22 про відмову в підтвердженні стажу роботи ОСОБА_1 , є правомірним та законним, в той час як рішення Харківського окружного адміністративного суду 12 липня 2023 р. у справі № 520/10338/23 є незаконним, необгрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального, а тому підлягає скасуванню.

Позивач надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, де зазначає, що вказані доводи апеляційної скарги були зазначені відповідачем у відзиві на адміністративний позов, вони були предметом розгляду судом першої інстанції. Доводам відповідача було надано відповідну правову оцінку і суд першої інстанції обґрунтовано відхилив їх.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, крім того стягнути з Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 26.01.2022 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Для підтвердження стажу роботи у разі ліквідації підприємства, відповідно до Порядку №18-1 позивачем надано заяву та пакет документів, а саме: копію трудової книжки, витяг з Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань №27840495; архівні довідки від 26.10.2021 №Б-81; копії первинних документів: особову картку, накази про прийом на роботу, про переведення, про звільнення; копію паспорта та ідентифікаційного номеру.

Заява позивача та додані до неї документи передано на розгляд Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах від 04.02.2022 №23/1-22 ОСОБА_1 відмовлено в підтвердженні стажу у період з 19.12.1989 по 31.10.2002 за професією оправник-чистильник цеху першого випалу, з 01.11.2005 по 28.08.2006 - оправник-чистильник на дільниці утильного випалу в службі директора з виробництва в корпусі 1 (утильний напівфабрикат).

Рішенням Комісії від 04.02.2022 №23/1-22 встановлено, що відповідно до наданих документів позивач працювала на Будянському фаянсовому заводі у період: з 19.12.1989 по 31.10.2005 за професією оправник-чистильник виробів цеху першого випалу, з 01.11.2005 по 28.08.2006 - оправник-чистильник на дільниці утильного випалу в службі директора з виробництва в корпусі 1 (утильний напівфабрикат) (згідно з трудовою книжкою).

Відповідно до Списку №2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, розділом XVIII «Виробництво скла та виробів із скла. Виробництво керамічних, фарфорових та фаянсових виробів», пунктом 3) Загальні професії з виробництва всіх видів керамічних, фарфорових та фаянсових виробів та феритів передбачені оправники-чистильники, які зайняті оправкою сухим способом (код 18.2.3а).

Згідно архівної копії наказу від 16.02.1994 №35, робітникам надано пільгову пенсію згідно Списку №1 та №2, де передбачені оправники-чистильники, які зайняті оправкою сухим способом в цеху 1 випалу за Списком № 2.

Згідно копії наказу від 30.12.1998 №189, затверджено Перелік робочих місць, виробництв і професій з пільговим пенсійним забезпеченням, який складений за результатами атестації робочих місць, де передбачені оправники-чистильники в цеху випалу за Списком №2.

Згідно копії наказу від 23.03.2004 №76, затверджено Перелік робочих місць, виробництв і професій з пільговим пенсійним забезпеченням, який складений за результатами атестації робочих місць, де передбачені оправники-чистильники в цеху утильного випалу.

Інші документи про атестацію на розгляд Комісії не надані.

З наданих на Комісію документів не вбачається робота заявниці оправником-чистильником, зайнятим оправкою сухим способом, тому, підтвердити період з 19.12.1989 по 28.08.2006 немає підстав.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах від 04.02.2022 №23/1-22 при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено наявність підстав для віднесення періоду роботи позивача з 19.12.1989 по 28.08.2006 на Будянському фаянсовому заводі до Списку №2.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058), право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058 встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, працівникам, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Пунктом 3 "Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України за №383 від 18.11.2005, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

При цьому, згідно з п. 2 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 "Про затвердження порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Однак, пунктом 20 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Так, у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналізуючи наведені норми, колегія суддів вбачає, що жінки мають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме: відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058 (за Списком №2) після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах, передбачених Списком №2, за умови повного робочого дня на відповідних роботах, але не менше 80% робочого часу, та за результатами атестації робочих місць.

У разі відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, а у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується відповідними комісіями, створеними при Головних управління Пенсійного фонду України в областях.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що позивачем на підтвердження наявності пільгового стажу та права на пенсію за Списком №2, подані документи з яких встановлено наступне.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 та уточнюючих довідок, позивач працювала на Будянському фаянсовому заводі з повним робочим днем на посаді оправника-чистильника фарфорових та фаянсових виробів протягом 16 років 11 місяців та 9 днів.

Так, 19 вересня 1989 року позивачка прийнята в цех випалення учнем оправника- чистильника виробів фарфорових та фаянсових виробів Будянського фаянсового заводу «Серп и Молот» (наказ №214-К від 19.09.1989).

19 грудня 1989 позивачці присвоєно 4 розряд оправника-чистильника виробів цеху І опалювання Будянського фаянсового заводу «Серп і Молот» (наказ №130-К від 15.06.1990).

01 жовтня 1996 року позивачка переведена комплектувальником фарфорових та фаянсових виробів 4 розряду сортувального цеху (наказ №273к від 22.12.1989).

01 листопада 2005 року у зв`язку з реорганізацією підприємства переведена в службу директора по виробництву в корпус 1 (утильний напівфабрикат) на дільницю утильного випалювання оправником-чистильником 5 розряду (наказ №1471-к від 01.11.2005).

28 серпня 2006 року звільнена за ст. 40 ч. 1 КЗпП України за скороченням штатів (Наказ 121-к від 23.08.2006).

Вказані відомості трудової книжки підтверджені архівною довідкою Б-81 від 26.10.2021 КП «Міський архів» Харківської міської ради.

Згідно довідки, що уточнює особливі умови праці, ОСОБА_1 працювала на Будянському фаянсовому заводі «Серп і Молот», перейменованим в АТЗТ «Будянський фаянс» повний робочий день з 19.12.1989 по 28.08.2006 в цеху утильного випалу фарфорово-фаянсового виробництва в посаді оправника-чистильника, зайнятого оправленням сухим способом, передбаченій списком 2, розділ XVIII, п. 2, поз. 18.2.3а (виробництво керамічних, фарфорових, фаянсових виробів та феритів), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16 січня 2003 року.

Згідно довідки КП «Міський архів» Харківської міської ради Б-18 від 26.10.2021, з 15 грудня 1965 року підприємство, на якому працювала позивачка, мало назву - Будянський фаянсовий завод «Серп и Молот» українського промислового об`єднання з виробництва фарфоро-фаянсових виробів «Укрпромфарфор» Міністерства легкої промисловості; з 05 листопада 1992 року - Будянський фаянсовий завод (розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області №782 від 02.11.1992), зареєстрований Будянським орендним фаянсовим промислово-торгівельним підприємством «Серп и Молот» (Наказ по заводу №321 від 05.11.1992); з 05 січня 1994 року - Будянське орендне фаянсове промислово-торгівельне підприємство «Серп и Молот» (розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області №1191 від 30.12.1993) перереєстроване в акціонерне товариство «Будянський фаянс»; з 01 листопада 2005 року - акціонерне товариство закритого типу «Будянський фаянс».

Крім того, відповідно до довідки КП «Міський архів» Харківської міської ради №Б-81 від 26.10.2021, в документах фонду Будянського фаянсового заводу наказів про переведення на роботу з неповним робочим днем, наказів про відпустки без збереження заробітної плати, простоях за 1990-2006 роки немає.

Наказом №35 по АТ «Будянський фаянс» від 16.02.1994 атестаційним комісіям наказано дати висновок про надання пільгової пенсії робітникам за професіями згідно списку 1 та 2, зокрема за списком 2 - оправники-чистильники, зайняті оправкой сухим способом (код професії за пенсійним довідником 2190203а-16239).

Наказом №189 від 30.12.1999 затверджений Перелік робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпечення по АТ «Будянський фаянс», зокрема, професія оправника-чистильника цеху випалювання (код професії 32а.16239).

Наказом №76а від 23.03.2004 затверджений Перелік робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпечення по АТЗТ «Будянський фаянс», зокрема, професія оправника-чистильника цеху утильного випалювання (код КП 7321-2 код ОКПДТР 16239).

Слід звернути увагу, що у Розділі ХІX "Скляне та фарфоро-фаянсове виробництва" Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників зі шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затвердженого Постановою Кабінету Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956, у п. 11 "фарфоро-фаянсове виробництво" значаться "Оправщики, отделочники, обдувальщики и чистильщики (зачищики) при сухом способе оправки и чистки и их подручные".

У Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників зі шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затвердженого Постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991 в розділі XVIII "Скловиробництво, виробництво керамічних, фарфорових та фаянсових виробів" наявна професія 2190203а-16239 "Оправщики-чистильщики, занятые оправкой сухим способом".

Відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників зі шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 також міститься професія 2190203а-16239 "Оправники-чистильники, зайняті оправленням сухим способом".

У розділі XVIII "Виробництво скла та виробів із скла. Виробництво керамічних, фарфорових і фаянсових виробів" пункту 2 "Виробництво керамічних, фарфорових, фаянсових виробів та феритів" Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003, наявна професія 18.2.3а "Оправники-чистильники, зайняті оправленням сухим способом".

За Класифікатором професій ДК 003:2010, затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 №327 визначено одну єдину професію під назвою «Оправник-чистильник» КОД КП (Класифікатора професій) 7321, КОД ЗКППТР (Загальносоюзний класифікатор професій, посад та тарифних розрядів. 186016.-М: Економіка. 1991) 16239, ВИПУСК ЄТКД (Єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників) 45.

Інших посад з аналогічною назвою, в тому числі назвою "Оправники-чистильники, зайняті оправленням сухим способом" класифікатор не містить і не містив.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що класифікатор містить вичерпний перелік найменувань посад в Україні, відповідно до якого вносяться записи у кадрові документи.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховний Суду від 05 червня 2018 року по справі №466/455/17.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (далі - Порядок №637), результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно пунктом 4.3 Порядку №637 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1987 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось (п. 4.5 Порядку).

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 (далі - Порядок №442) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації №41), відповідно до яких основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 2 Порядку №442 встановлено, що відповідно до статті 13 Закону №1788-ХІІ пенсії за віком на пільгових умовах за Списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до пункту 1 Порядку №442 атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно З пунктом 4 Порядку №442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій №41 періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років; відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Пунктами 8, 9 Порядку №442 передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

З аналізу наведених норм слідує, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списках №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Матеріалами справи встановлено, що позивач працювала з 19.12.1989 по 28.08.2006 оправником-чистильником на Будянському фаянсовому заводі, що підтверджується записами трудової книжки, копіями вищевказаних наказів про проведення атестації робочих місць за умовами праці та відповідними уточнюючими довідками, якими підтверджується стаж, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для віднесення періоду роботи позивача з 19.12.1989 по 28.08.2006 на Будянському фаянсовому заводі до Списку №2.

З огляду на викладене, рішення комісії з питань підтвердження стажу, що дає право на призначення пенсії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Харківській області від 04.02.2022 №23/1-22 про відмову ОСОБА_1 у підтвердженні стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, не відповідає обставинам справи та нормам матеріального права, а тому є протиправним і підлягає скасуванню.

Таким чином, з метою належного та ефективного захисту порушеного права позивача, суд першої інстанції обгрунтовано зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 19.12.1989 по 28.08.2006 на посаді оправника-чистильника на Будянському фаянсовому заводі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що необхідно скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах від 04.02.2022 №23/1-22 про відмову в підтвердженні стажу роботи ОСОБА_1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 19.12.1989 по 28.08.2006 на посаді оправника-чистильника на Будянському фаянсовому заводі.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2023 року по справі №520/10338/23 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Щодо заявлених позивачем у відзиві на апеляційну скаргу відповідача вимог про відшкодування судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою в загальній сумі 5000,00 гривень понесених в суді апеляційної інстанції, то колегія суддів зазначає, що на підтвердження понесених витрат в суді апеляційної інстанції позивачем надано наступні документи: копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги; договір про надання правової допомоги від 23.08.2023 року; акт наданих послуг правової допомоги від 28.08.2023 за договором від 23.08.2023; додаткова угода від 23.08.2023 до договору про надання правової допомоги від 23.08.2023; платіжна інструкція про оплату ОСОБА_1 гонорару на ім`я ОСОБА_2 у сумі 5000,00 грн.

Дослідивши подані позивачем докази, враховуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи в суді першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені витрати за складання адвокатом відзиву на апеляційну скаргу.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що цей документ в більшій частині дублює зміст позовної заяви, складається з викладу обставин справи та норм законодавства, яке регулює спірні правовідносини, тобто його підготовка не потребувала багато часу, а тому розмір, заявлений позивачем до відшкодування за надання такої послуги 5 000,00 грн, є завищеним та неспівмірним з реальними затратами часу.

Суд, зауважує, що в будь-якому випадку надання правової допомоги з приводу вирішення певної (усієї) сукупності питань в апеляційному порядку не може бути об`єктивно оцінено у більшому розмірі, ніж надання первинної правничої допомоги, необхідної для звернення особи до суду з адміністративним позовом. Первинна - більш складна, об`ємна і потребує повного аналізу обставин справи і нормативно-правової бази.

Отже, враховуючи наведені обставини, а також зміст та обсяг наданих послуг, колегія суддів вважає, що заявлений представником позивача до відшкодування розмір правової допомоги за складання відзиву на апеляційну скаргу є завищеним і таким, що належить зменшенню.

Суд також вважає необхідним зауважити, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду від 02.08.2022 у справі № 640/14930/20.

Ураховуючи викладене, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значення справи для сторони, надані докази, колегія суддів дійшла висновку, що слід відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області витрати на правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції, у розмірі 3000 грн, оскільки саме такий розмір правової допомоги буде співмірним заявленим позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2023 по справі № 520/10338/23 - залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу понесені в суді апеляційної інстанції у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва В.А. Калиновський