Справа № 711/5137/23
Суддя: Булгакова Г. В.
Дата ухвалення: 2023-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5137/23
Провадження № 2-а/711/45/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Булгакової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Дубини В.В.,

представника позивача адвоката Степаненка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, в особі старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації поршень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко Ольги Володимирівни про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

03.08.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просив: визнати поважними причини пропуску ним строку для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів та поновити даний строк; скасувати постанову, винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації поршень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В. серії АА № 00008250 від 08.05.2023, якою його ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В., 08 травня 2023 винесено постанову серії АА № 00008250, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн.

Позивач вважає, що постанова АА № 00008250 від 08 травня 2023 року є протиправною та необґрунтованою, яка винесена без дотримання встановленого порядку та прийняті з порушенням його прав та чинного законодавства з наступних підстав.

Вказує, що в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті відповідачем неправдиво вказано документ, що повинен підтверджувати повірку Технічного засобу, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення. А тому, оскільки Технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, не пройшов повірку відповідно до законодавчих вимог, внаслідок чого данні отримані відповідачем про зважування транспортного засобу є не достовірними та ставлять під сумнів врахування вказаних критеріїв при встановленні факту перевищення встановлених законодавством вагових норм, просить визнати протиправними та скасувати вищезазначену постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Крім того, на думку позивача, відповідач взагалі не дослідив склад адміністративного правопорушення та не маючи доказів, безпідставно та всупереч ст. 251, 252 КУпАП України, притягнув його до відповідальності.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 серпня 2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

08 серпня 2023 - усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 серпня 2023 позивачу поновлено строк для звернення до суду, відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

31 серпня 2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву від Державної служби України з безпеки на транспорті. Відзив обґрунтовують тим, що відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, має право: проводити рейдові перевірки (перевірки на дорозі); використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Пунктом 25 Правил № 30 встановлено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб.Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до Порядку № 1174 вбачається, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті може здійснюватися, зокрема шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплекс технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.

Суть процесу автофіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення.Звертає увагу суду на те, що закріплений в законодавстві та реалізований на практицімеханізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічне втручання в роботу системи.

Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом Позивача підтверджується загальними результатами зважування, які, у випадку, якщо вони не перевищують нормативні вагові параметри, не підлягають зазначенню у постанові.

Посилання на відсутність факту вчинення адміністративного правопорушення, відсутність інформації у постанові та доказів на підтвердження цього, є необґрунтованими та на їх спростування наводиться методика розрахунку відсоткового перевищення фактичної загальної маси та окремих вагових параметрів транспортного засобу, яка застосовується Укртрансбезпекою при притягненні осіб до адміністративної відповідальності, що полягає в наступному.

Перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу, визначених пунктом 22.5 ПДР України, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2006 IDT).

Таким чином, оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідають усім критеріям та містять усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та пунктом 17 Порядку №1174, а отже, зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132'1 КУпАП (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами).

Звертає увагу суду, що технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам встановленим чинним законодавством України, на підтвердження чого до відзиву надано копії сертифікатів .

Автоматичні пункти вагового-габаритного контролю у русі на час фіксації адміністративних правопорушень були справними та готовими до експлуатації, а тому показники вимірювань маси транспортного засобу, визначені ними, є об`єктивними та достовірними відомостями, згідно з Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174.

Зазначено, що автоматичний пункт ваго-габаритного контролю у русі типу WIM 10,10 станом на час фіксації адміністративних правопорушень був справний та готовий до експлуатації, а тому показники вимірювань загальної маси транспортного засобу, визначені ним, є об`єктивними та достовірними відомостями, згідно з Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі. При цьому, зауважено, що законодавством України не вимагається проведення повірки при встановленні приладів автоматичних для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь, оскільки при їх встановленні проводиться процедура відповідності, про що видається відповідний сертифікат.

У відзиві вказано, що все обладнання, яке встановлено і працює, проходить обов`язкову сертифікацію згідно ДСТУ OIML R 134-1:2010, який повністю транслює вимоги Європейського стандарту OIML R 134-1:2006 для зважування транспортних засобів у русі. Цей стандарт не обмежує використання сертифікованих систем в залежності від типу вантажу. Всі майданчики сертифікуються згідно цього стандарту і мають відповідати класу точності не гірше ніж 10F. Під час перетину транспортним засобом зони зважування майданчика WIM визначається його тип за кількістю вісей та відстані між ними. Тип вантажу, визначити неможливо, але зауважує, що руйнівний вплив на дорогу і мости створює не тип вантажу, а його вага. Згідно з п.22.5 ПДР України, порушенням є перевищення відповідних вагових обмежень по загальній вазі або по вісях, або по групі вісей незалежно від типу вантажу.

Наголошено у відзиві, що в оскаржуваній постанові вказані дані не свідоцтв про повірку, а відомості свідоцтв відповідності, оскільки на час введення в дію цих технічних приладів, тобто 17.06.2021, вони (технічні прилади/засоби) були справні, відповідали всім вимогам законодавства, а з 24.02.2022 у державі введено воєнний стан, а тому враховуючи норми постанови КМУ від 05.04.2022 №412, у період воєнного стану повірки не проводяться; станом на час події правопорушення, яке мало місце 10.04.2023 року, підстав для проведення повірки технічного приладу необхідності не було.

Щодо суб`єкта притягнення до відповідальності, то зазначено, що при його визначенні, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення враховувалися дані з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, ведення якого здійснюється уповноваженими посадовими особами Головного сервісного центру МВС.

Внесенню до ЄДРТЗ підлягають лише власники транспортних засобів (фізичні та юридичні особи) або належні користувачі транспортних засобів, які несуть відповідальність, згідно правил встановлених статтею 143, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП лише у випадку такого їх внесення до ЄДРТЗ.

При цьому, невнесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу, незалежно від підстав такого невнесення викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративних правопорушень саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб або ж керівника юридичної особи, за якою він зареєстрований.

Транспортний засіб MAN TGA 18.440, ДНЗ НОМЕР_1 належить ДП «Черкаський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», керівником якої є ОСОБА_1 , а тому саме його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, його представник адвокат Степаненко М.О. повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник Державної служби України з безпеки на транспорті в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи. На адресу суду направив відзив.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Завданням адміністративного судочинства, як це передбачено частиною 1 статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно, доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП є зокрема, - автоматично внесені до автоматично сформованої постанови, показання технічних приладів, технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, та мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 08 травня 2023 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В. винесено постанову серії АА № 00008250 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8 500грн.

Згідно постанови - 10.04.2023 о 14 год.42 хв., за адресою Н-01 Київ-Знам`янка, км 206+200 автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засібMAN TGA 18.440, ДНЗ НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5.85% (1.053 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 18 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 6,096% (0,701 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно із нормами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків. За порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, згідно статті 132-1 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.2 ст.132-1 КУпАП передбачено, що за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами передбачена адміністративна відповідальність і передбачене стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Відповідно до п.п. 22.1, 22.2 Правил дорожнього руху України, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу. Водій перед початком руху зобов`язаний перевірити надійність розташування і кріплення вантажу, а під час руху контролювати це, щоб запобігти його падінню, волочінню, травмуванню супроводжуючих осіб чи створенню перешкод для руху. Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху передбачено, що водій зобов`язаний контролювати навантаження транспортного засобу та здійснювати контроль переміщення вантажу (в тому числі технічними засобами) під час руху транспортного засобу.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху визначено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: а) зовнішніх габаритів: зовнішній габарит - Максимальне значення параметра, метрів: Ширина: 2,6; сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, без винесення габариту на смугу зустрічного руху 3,75; Висота від поверхні дороги: 4; транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, на маршрутах, встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою, Національною поліцією 4,35; Довжина: вантажного автомобіля 12; автопоїзда 22; автомобіля (тягача) з напівпричепом 18,75; маршрутного транспортного засобу 18,75; Виступ вантажу за задній габарит транспортного засобу: 2; б) фактичної маси: Тип транспортного засобу: Максимальне значення для автомобільних доріг державного значення, тонн місцевого значення, тонн: Вантажні автомобілі: двовісний автомобіль 18 - 14 трьохвісний автомобіль; 25 (26)* - 21; чотирьохвісний автомобіль 32 24; чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38 24; Комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36 24; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 24; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 - 24; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 24; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 24; Автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40 - 24. *Для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни; в) навантаження на вісь: Кількість осей Максимальне значення для автомобільних доріг державного значення, тонн місцевого значення, тонн: На одинарну вісь 11,5 7; На здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр 11,5 7; від 1 до 1,3 метра 16 10; від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах 18 - 10,5; від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни 19 - 11,5; від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни 23 - 11,5; від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів 20 - 11,5; На строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: 1,3 метра або менше 21 13; понад 1,3 до 1,4 метра 24 - 14.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами». Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами б та в цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Так, згідно з пунктом 4 Правил №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

З метою збереження автомобільних доріг від руйнування через значні навантаження на дорожнє покриття законодавцем установлено заборону перевезення подільних вантажів транспортними засобами та їх составами, що перевищують установлені параметри фактичної маси та навантаження на вісь (осі).

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначається Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174.

Пунктом 12 вищезазначеного Порядку зазначено, що автоматичний пункт може забезпечувати: - вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; - вимірювання загальної маси транспортного засобу; - визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; - вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; - визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; - вимірювання габаритів транспортного засобу; - фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знака транспортного засобу); - фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; - фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); - первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; - автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (пункт 14 Порядку № 1174).

Здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті здійснюється за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. У подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт.

Таким чином, механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічне втручання в роботу системи.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 КУпАП, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх виявлення (ч.5 ст. 276 КУпАП).

Частиною 4 статті 279-5 КУпАП визначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 (зі змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства інфраструктури № 324 від 14.05.2022), а також відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, яке затверджене Постановою КМУ від 11.02.2015 №103 на Укртрансбезпеку покладено завдання щодо здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, а також у випадках передбачених законом уповноважено на складання протоколів про адміністративні правопорушення, розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладення адміністративних стягнень.

Так, оскаржувана постанова складена уповноваженою особою, крім того, даний факт не ставиться під сумнів позивачем.

Суд вважає, що позивач ОСОБА_1 є належним суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП, як керівник підприємства (юридичної особи), яке є власником транспортного засобу з огляду на наступне.

Ст.14-3 КУпАП, передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно із пунктами 3, 4 Розділу II Порядку ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2020 №779, до ЄДРТЗ вноситься інформація про транспортні засоби, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, відомості про їх власників (співвласників), належних користувачів, закріплені номерні знаки та реєстраційні документи на такі транспортні засоби (далі - об`єкти обліку). Інформації про об`єкти обліку здійснюється в разі, зокрема, державної реєстрації транспортного засобу; перереєстрації транспортного засобу; зняття з обліку транспортного засобу; внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу; передачі права користування та/або розпорядження транспортним засобом іншій особі з видачою тимчасового реєстраційного талона.

При цьому, пунктом 1 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до ЄДРТЗ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 1145 визначено, що цей Порядок визначає процедуру внесення до ЄДРТЗ відомостей про належного користувача транспортного засобу (далі - належний користувач). Пунктом 2 підпунктом 4 Порядку №1145, зазначено, що належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до ЄДРТЗ, згідно статті 14-3 КУпАП, несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Пунктом 3 Порядку №1145, передбачено, що підставою для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є електронна заява або заява, сформована та подана заявниками, якою визначено належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній або юридичній особі транспортного засобу в користування.

Відповідно до матеріалів справи, транспортний засіб марки MAN TGA 18.440, номерний знак НОМЕР_1 належить Державному підприємству «Черкаський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», керівником якого є позивач ОСОБА_1 , що підтверджується дослідженими доказами, а саме даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 13.08.2013 та наказом №38-п від 26.04.2016 про призначення ОСОБА_1 на посаду директора вказаного підприємства.

Інформація про суб`єкта (власника транспортного засобу) була отримана з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, і що належним користувачем автомобіля марки MAN TGA 18.440 номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_1 , місце реєстрації відповідальної особи: АДРЕСА_1 .

Щодо твердження позивача про те, що оскаржувана постанова серії АА № 00008250 від 08.05.2023 не містить доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року №1174, в оскаржуваній постанові зазначені виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові.

Перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу, визначених пунктом 22.5 ПДР України, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2006 IDT).

Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16 % щодо навантаження на осі.

Так, згідно затвердженої формули, зроблені відповідні розрахунки та встановлені перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України перевищення загальної маси транспортного засобу в оскаржуваній постанові.

Технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення - WIM 10.10, пройшов повірку (назва технічного засобу, код, тип обладнання, серійний номер, серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії) - №UA.TR.001 35 211-21 до 16.06.2022 та №UA.TR.001 35 213-21 до 16.06.2022.

Судом, під час розгляду справи, встановлено, що №UA.TR.001 35 211-21 та №UA.TR.001 35 213-21 це сертифікати відповідності, видані ТОВ «СЕА Електронікс Україна» до типу приладу прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, які видані 17.06.2021; комплексний технічний засіб марки WIM 10.10; дата протоколів випробувань 17.06.2021, номер протоколів випробувань 35-3-F-52-211-21 та 35-3-F-52-213-21, заводський номер: Н-01 Київ-Знам`янка, км 206+200/ WIM 10/GPS: 49.221001, 31.915391 смуга 1 зворотного напрямку руху і смуга 2 прямого напрямку руху 2, відповідно.

Сертифікатами підтверджено, що прилад відповідає затвердженому типу та вимогам Технічного регламенту. Для перевірки відповідності приладу вимогам були проведені випробування у русі, випробування для оцінення похибки під час випробування в русі; клас точності під час визначення маси транспортного засобу у русі, клас точності під час визначення навантаження на одинарну вісь та групу осей.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2022 № 412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Під час перетину транспортним засобом зони зважування майданчика WIM визначається його тип за кількістю вісей та відстані між ними. Тип вантажу, визначити неможливо, але потрібно зауважити, що руйнівний вплив на дорогу і мости створює не тип вантажу, а його вага. Згідно з п.22.5 ПДР України, порушенням є перевищення відповідних вагових обмежень по загальній вазі або по вісях, або по групі вісей незалежно від типу вантажу.

Так, в оскаржуваній постанові від 08.05.2023, правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 10.10, сертифікати відповідності №UA.TR.001 35 211-21 та №UA.TR.001 35 213-21, які дійсні до 16.06.2022.

Згідно із положеннями ст. 1 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», документ про відповідність, в тому числі, сертифікат відповідності документ, що підтверджує виконання заданих вимог, які стосуються об`єкта оцінки відповідності. Тобто, документ виданий для підтвердження того, що продукція, система якості, система управління якістю, система управління довкіллям, персонал відповідає встановленим вимогам конкретного стандарту чи іншого нормативного документу, визначеного чинним законодавством.

Відповідно до ст. 8 Закону «Про метрологію та метрологічну діяльність», у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації.

Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, які мають елементи або функції настроювання, повинні мати захист від вільного доступу до зазначених елементів і функцій (включаючи програмне забезпечення) з метою запобігання несанкціонованому втручанню. За частиною 4 статті 8 цього ж Закону, законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

Питання оцінки відповідності засобів вимірювальної техніки засобів вимірювальної техніки, призначених для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології врегульовано у розділі IV Закону «Про метрологію та метрологічну діяльність». Зокрема, за статтею 16 цього Закону, оцінка відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вимогам технічних регламентів проводиться у разі, коли це передбачено відповідними технічними регламентами.

Так, вимоги, яким повинні відповідати засоби вимірювальної техніки, що призначені для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології, коли вони надаються на ринку та/або вводяться в експлуатацію для виконання завдань, пов`язаних з вимірюваннями, чітко визначені Технічним регламентом законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого Кабінету Міністрів України від 13 січня 2016 р. № 94. Дія цього Технічного регламенту № 94 поширюється на засоби вимірювальної техніки, перелік яких наведено у додатку 1.

Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь (ВІМ- комплекси), відповідно до п. 52 додатку № 1 Технічного регламенту № 94, віднесені до засобів вимірювальної техніки, призначених для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології, на які поширюється дія Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки. За пунктом 57 Технічного регламенту № 94, відповідність засобів вимірювальної техніки цьому Технічному регламенту повинна засвідчуватися шляхом нанесення на них знака відповідності та додаткового метрологічного маркування, передбачених у пунктах 58-70 цього Технічного регламенту.

За змістом ст. 24 Закону «Про метрологію та метрологічну діяльність», повноваження щодо виявлення порушення метрологічних вимог та заборону застосування і випуск з ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, до моменту усунення порушень метрологічних вимог; або анулювання результатів повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та видання приписів на усунення порушень метрологічних вимог належить до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері метрологічного нагляду.

Законодавством у сфері метрологічної діяльності застосовано презумпцію відповідності засобів вимірювальної техніки, яка експлуатується, за умови доведення використання її з повним дотриманням нормативно - правовим актам, що містять вимоги до такого засобу вимірювальної техніки.

Таким чином, засоби законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки є такими, що відповідають вимогам Технічного регламенту №94, доки інше не буде встановлено відповідним органом влади, що реалізує державну політику у сфері метрологічного нагляду, а тому законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та мають дійсні (сертифікати по повірку), є справними, здатними до експлуатації за призначенням протягом всього строку дій незалежно від моменту фіксації порушення габаритно-вагових параметрів.

Як зазначалось вище, відповідно до сертифікатів відповідності №UA.TR.001 35 211-21, №UA.TR.001 35 213-21, виданих 17.06.2021 Державним підприємством «Укрметртестстандарт», прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 10.10 відповідають затвердженому типу, описаному в сертифікатах перевірки типу та застосовним вимогам Технічного регламенту №94. Для перевірки відповідності приладу таким вимогам були проведені випробування, викладені в п. 5.2. ДСТУ OIMLR 134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь. Загальні технічні вимоги та методи випробувань», зокрема: випробування у русі згідно з п. 5.2.1.1; випробування для оцінення похибки під час випробування в русі згідно з п. 5.2.1.2.

Так, Технічний регламент встановлює вимоги, яким повинні відповідати засоби вимірювальної техніки, які призначені для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - засоби вимірювальної техніки), коли вони надаються на ринку та/або вводяться в експлуатацію для виконання завдань, пов`язаних з вимірюваннями. Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Технічного регламенту, введення в експлуатацію - використання засобу вимірювальної техніки за призначенням споживачем (користувачем) в Україні в перший раз.

Засоби вимірювальної техніки можуть бути надані на ринку та/або введені в експлуатацію тільки у разі, коли вони відповідають вимогам Технічного регламенту.

Тобто, при введені в експлуатацію надається сертифікат перевірки типу засобу вимірювальної техніки (документ, який засвідчує, що тип засобу вимірювальної техніки затверджено, тобто підтверджує, що вводиться в експлуатацію прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 10.10) та сертифікат відповідності (який підтверджує, що на момент введення в експлуатацію прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 10.10 працює належно і відповідає вимогам Технічного регламенту).

Відповідно до частини першої статті 17 Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747, зареєстрованого в МЮ України 01.11.2016 за № 1417/29547, прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь проходять повірку раз на рік.

Дійсно, законодавством України не передбачено проведення повірки при встановленні приладів автоматичних для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь, оскільки при їх встановленні проводиться процедура відповідності, про що видається відповідний сертифікат. Відповідно, технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам, встановленим чинним законодавством України, на підтвердження чого відповідачем надані копії сертифікатів, які досліджені під час розгляду справи.

Отже, посилання позивача щодо не проведення повірки та відсутності підтвердження відповідності засобу вимірювальної техніки вимогам законодавства є необгрунтованими.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, форма та зміст постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема нормам КУпАП та Порядку №1174, судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про порушення уповноваженими особами відповідача норм законодавства щодо розгляду адміністративної справи та винесення постанови, досліджені в судовому засіданні матеріали та докази підтверджують факт вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення.

Таким чином, оцінюючі надані сторонами докази в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач при винесенні постанов про притягнення до адміністративної відповідальності позивача правильно встановив наявність в діях останнього складу правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП, постанова серія АА №00008250 від 08 травня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності позивача повністю відповідає нормам КУпАП, а тому, відсутні підстави для задоволення позову.

Судові витрати слід віднести за рахунок Державного бюджету України у порядку, визначеному законодавством України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, будучи особою з інвалідністю 2 групи довічно (пенсійне посвідчення серія НОМЕР_3 ).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 9, 132-1, 247, 251, 252, 254-256, 280, 283, 285, 287, 288, 289 КУпАП, ст. ст. 2, 3, 4, 5, 139, 268, 286 КАС України, Постанова КМУ від 10.10.2001 №1306 «Про Правила дорожнього руху», Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою КМУ від 27.12.2019 № 1174, Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджений постановою КМУ від 18.01.2001 № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», Інструкція з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, в особі старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації поршень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко Ольги Володимирівни про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Г. В. Булгакова