Справа № 140/12270/23
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року ЛуцькСправа № 140/12270/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 , відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та невиплати за періоди з 22.05.2022 по 31.07.2022 та з 01.09.2022 по 08.03.2022 додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім ям під час дії воєнного стану» та зобов`язання здійснити виплату додаткової винагороди позивачу, починаючи за періоди з 22.05.2022 по 31.07.2022 та з 01.09.2022 по 08.03.2023 у зв`язку з отриманою травмою пов`язаною із захистом Батьківщини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим що, позивач, згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.03.2023 № 94, був звільнений з лав Збройних Сил України на підставі висновку/постанови ВЛК за станом здоров`я, з виключенням з військового обліку.

Вказав, що згідно довідки про обставини травми від 28.07.2022 №218/2/916А, 22.05.2022, під час захисту Батьківщини, у бойовій обстановці, під час виконання бойових завдань з відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, біля насаленого пункту Володимирівка Донецької області, внаслідок артилерійського обстрілу з боку окупаційних військ російської федерації отримав контузію з ускладненнями. Відповідно до свідоцтва про хворобу № 1382 від 22.11.2022 тяжкість отриманої травми - тяжка.

Зазначив, що 22.03.2023 звернувся до відповідача з вимогою виплати недоотриманого грошового забезпечення відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у зв`язку із пораненням/травмою, пов`язаним із захистом Батьківщини за період з 22.05.2022 по 31.07.2022 та з 01.09.2022 по 08.03.2022, однак відповіді не отримав.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без (виклику) повідомлення сторін відповідно до статті 262 КАС України.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що відповідно до п. 10 розділу XXXIV Порядку №260 встановлено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних),- з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Ствердив, що додаткова винагорода виплачувалася пропорційно дням перебування ОСОБА_1 на лікуванні або перебуванні у відпустці для лікування, тому вважає, що протиправної бездіяльності з боку в/ч НОМЕР_1 стосовно позивача допущено не було.

У відповіді на відзив позивач підтвердив свої доводи, зазначені у позовній заяві та просив у задовольнити його позовні вимоги.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

З 19.10.2021 ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира взводу технічного забезпечення 3-го механізованого батальйону.

31.03.2023 наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 94 звільнений з лав Збройних Сил України на підставі висновку/постанови ВЛК за станом здоров`я, з виключенням з військового обліку.

Згідно довідки про обставини травми від 28.07.2022 №218/2/916А, 22.05.2022, під час захисту Батьківщини, у бойовій обстановці, під час виконання бойових завдань з відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, біля населеного пункту Володимирівка Донецької області, внаслідок артилерійського обстрілу з боку окупаційних військ російської федерації отримав контузію з ускладненнями.

Як вбачається із свідоцтва про хворобу №1382 від 22.11.2022, яке видане ВЛК при в/ч НОМЕР_2 , травма ОСОБА_1 , ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини; на підставі статті 30 А графи ІІ Розкладу хвороб, тяжкість отриманої травми - тяжка (а.с.17).

Також із Свідоцтва про хворобу № 545/1 від 08.03.2023, яке видане ВЛК хірургічного профілю ВМКЦ Західного регіону, слідує, що травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини; на підставі статті 30 А графи II Розкладу хвороб, ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку(а.с.19).

З 22.05.2022 до 08.03.2023 позивач перебував у відпустці за станом здоров`я та тривалому амбулаторному лікуванні.

22.03.2023 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з вимогою виплати недоотриманого грошового забезпечення відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у зв`язку із пораненням/травмою, пов`язаним із захистом Батьківщини за період з 22.05.2022 по 31.07.2022 та з 01.09.2022 по 08.03.2022, однак відповіді не отримав.

Вважаючи протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди у зв`язку із пораненням/травмою, пов`язаним із захистом Батьківщини, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 року затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок № 260).

Відповідно до пункту 17 Порядку № 260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 в Україні введено воєнний стан, який триває по сьогодні.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», КМУ 28.02.2022 прийнята Постанова Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану № 168 (далі Постанова № 168).

Пунктом 1 постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

01.04.2022 до постанови № 168 постановою КМУ № 400 внесено зміни, згідно якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Суд встановив те, що 22.05.2022 позивач під час захисту Батьківщини, у бойовій обстановці, під час виконання бойових завдань з відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, біля насаленого пункту Володимирівка Донецької області, внаслідок артилерійського обстрілу з боку окупаційних військ російської федерації отримав контузію з ускладненнями.

Із дослідженого судом свідоцтва про хворобу № 545/1 від 08.03.2023, яке видане ВЛК хірургічного профілю ВМКЦ Західного регіону, слідує, що травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини; на підставі статті 30 А графи II Розкладу хвороб, ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с.19).

Матеріалами справи підтверджено перебування позивача у відпустці за станом здоров`я для лікування після поранення з 22.05.2022 до 08.03.2023.

Водночас, суд звертає увагу на те, що виплата додаткової винагороди в розмірі до 100 000 гривень здійснюється тим військовослужбовцям, які перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Беззаперечним є той факт, що позивач перебуває у відпустці для лікування після поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії. Однак умовою для виплати цієї винагороди є та обставина, що поранення чи травма мають бути тяжкі.

Відповідно до свідоцтва про хворобу №1382 від 22.11.2022, яке видане ВЛК при в/ч НОМЕР_2 , травма ОСОБА_1 , ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини; на підставі статті 30 А графи ІІ Розкладу хвороб, тяжкість отриманої травми - тяжка (а.с.17).

Зважаючи на характер травми, що зазначений у вказаному вище свідоцтві про хворобу ВЛК, позивач має право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 гривень, як такий, що перебував у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Крім цього, як зазначено вище, позивач перебуває у відпустці за станом здоров`я для лікування після поранення з 22.05.2022 до 08.03.2023.

Сторони не заперечують тієї обставини, що позивач за оскаржувані періоди частково отримав додаткову винагороду у відповідності до пункту 1 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, а саме: за травень 2022 року виплачено у травні 2022 року 30 000 грн., пропорційно дням проходження військової служби, у липні 2022 року за травень 2022 року доплачено 49 677,42 грн (пропорційно дням лікування), у вересні 2022 року за травень 2022 року доплачено 20 322,58 грн. (пропорційно дням лікування); за червень 2022 року виплачено у червні 2022 року 30 000 грн., пропорційно дням проходження військової служби, у вересні 2022 року за червень 2022 року доплачено 70 000 грн. (пропорційно дням лікування); за липень 2022 року виплачено у липні 2022 року 30 000 грн., пропорційно дням проходження військової служби, у вересні 2022 року за липень 2022 року доплачено 4 516,13 грн. (пропорційно дням лікування); за вересень 2022 року виплачено 30 000 грн.,пропорційно дням проходження військової служби; за жовтень 2022 року було виплачено 30 000 грн., пропорційно дням проходження військової служби; за листопад 2022 року виплачено 30 000 грн пропорційно дням проходження військової служби, у березні 2023 року за листопад 2022 року доплачено 46 666,67 грн. (пропорційно дням лікування): за грудень 2022 року виплачено 30 000 грн., пропорційно дням проходження військової служби; у березні 2023 року за грудень 2022 року доплачено 31 612,90 грн. (пропорційно дням лікування); за лютий 2023 року доплачено 25 000 грн у березні 2023 року; за березень 2023 року доплачено 48 387,10 грн. у квітні 2023 року.

Отже, позивач, на переконання суду, має право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн. за періоди з 22.05.2022 по 31.07.2022 та з 01.09.2022 по 08.03.2022 у зв`язку з отриманою травмою пов`язаною із захистом Батьківщини, з урахуванням виплачених сум.

Аналогічна позиція щодо необхідності виплати додаткової винагороди військовослужбовцям в розмірі до 100 000 грн. у відповідності до пункту 1 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, які під час виконання бойових завдань отримали поранення чи травму, що відноситься до тяжких, і за весь період перебування військовослужбовця у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком ВЛК викладена у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2023 у справі № 140/7135/22.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В свою чергу, відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірності вчинення своїх дій.

Відтак, обираючи спосіб захисту прав позивача, суду слід зважати на ефективність такого захисту.

Ця мета визначена в статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При вирішенні даної справи, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з цим позовом, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача, у спосіб прийняття рішення визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за періоди з 22.05.2022 по 31.07.2022 та з 01.09.2022 по 08.03.2023 та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у відповідності до пункту першого постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за періоди з 22.05.2022 по 31.07.2022 та з 01.09.2022 по 08.03.2023, з урахуванням виплачених сум.

Позивач відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір звільнений від сплати судового збору, а сторони не надали суду доказів понесення інших видів судових витрат, тому підстав для прийняття рішення про розподіл судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 2, 72-77, 90, 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за періоди з 22.05.2022 по 31.07.2022 та з 01.09.2022 по 08.03.2023, з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за періоди з 22.05.2022 по 31.07.2022 та з 01.09.2022 по 08.03.2023, з урахуванням виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Суддя С.Ф. Костюкевич