Справа № 520/12036/22
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2023-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Зінченко А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 р. Справа № 520/12036/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Рівненській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2023, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/12036/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дергачі-Агро"

до Головного управління ДПС у Рівненській області , Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕРГАЧІ-АГРО", (далі позивач, ТОВ "ДЕРГАЧІ-АГРО") звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Харківській області (далі відповідач 1, ГУ ДПС у Харківській області), Головного управління ДПС у Рівненській області (далі відповідач 2, ГУ ДПС у Рівненській області), в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 8765 від 09.07.2022 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 153885 від 12.09.2022 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 157579 від 12.10.2022 року.

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 160507 від 08.11.2022 року;

-зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області та Головне управління ДПС у Рівненській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Дергачі-Агро» (ідентифікаційний код: 31797071) з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2023 задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕРГАЧІ-АГРО" до Головного управління ДПС у Харківській області, Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування рішень.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 заяву позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕРГАЧІ-АГРО" (вул. Сумська, буд. 49,м. Харків, 61058, ) витрати на правничу допомогу в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул.Відінська,12, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕРГАЧІ-АГРО" (вул. Сумська, буд. 49,м. Харків,61058, ) витрати на правничу допомогу в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.

В іншій частині заяви - відмовлено.

Головне управління ДПС у Рівненській області не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, у якій просило скасувати додаткове рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги заявником, зокрема, вказано, що заявлена до відшкодування сума не відповідає складності справи, не є пропорційними до предмета спору, а тому не потребує значної тривалості часу для підготовки позовної заяви, надання консультацій ( з огляду на те, що справа розглянута в письмовому провадженні).

Вказує, що ГУ ДПС у Рівненській області фактично був позбавлений можливості підготувати та направити заперечення на заяву про розподіл судових витрат. Зазначає про відсутність коштів для сплати судових витрат у розмірі 15000 грн, на підтвердження чого надає виписку по рахунку від 06.03.2023.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення - без змін.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Учасниками по даній справі було отримано копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2023 про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. позивачем отримано копію апеляційної скарги відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронних документів через підсистему "Електронного суду".

Згідно зі ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2023 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 по справі № 520/12036/22.

Колегія суддів зазначає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕРГАЧІ-АГРО" витрати на правничу допомогу в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн, оскільки Головним управлінням ДПС у Харківській області не оскаржується додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 по справі № 520/12036/22.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ГУ ДПС у Рівненській області, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Положеннями п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на положення ч. 6 та ч. 7 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких, визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, колегія суддів зауважує, що при розгляді питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Судом встановлено, що заяву про ухвалення додаткового рішення, яку було подано 27.02.2023, ГУ ДПС у Рівненській області отримано 02.03.2023, що підтверджується трекінговим номером на конверті, в якому апелянту було наплавлено зазначену заяву. Отже, враховуючи дату ухвалення оскаржуваного додаткового рішення суду першої інстанції (01.03.2023), дату подання заяви про ухвалення додаткового рішення (27.02.2023) та дату отримання апелянтом заяви про відшкодування правової допомоги (02.03.2023), відповідач 2 був позбавлений можливості викладення своїх заперечень стосовно неспівмірності заявленої до відшкодування представником позивача суми витрат на правову допомогу.

За встановлених обставин, колегія суддів вважає за можливе надати оцінку запереченням викладеним в апеляційній скарзі ГУ ДПС у Рівненській області.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судовим розглядом встановлено, що на підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано: договір про надання правничої допомоги № 1-ДА від 01.11.2021, додаткову угоду до договору від 30.06.2022 № 1-ДА від 01.11.2021, акт виконаних робіт (наданих послуг), платіжне доручення, копію додаткової угоди від 12.01.2023, копію додаткової угоди від 19.12.2022, копію ордера на право надання правничої допомоги.

Так, 01.11.2021 ТОВ "ДЕРГАЧІ-АГРО" (замовник) та АО «ЛОУ УОЛВС» (виконавець) укладено договір про надання правової допомоги № 1-ДА. До Договору від 01.11.2021 сторонами укладено Додаткову угоду від 12.01.2023, відповідно до якої замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати такі послуги: написання позовної заяви до Головного управління ДПС України у Харківській області (Код ), Головного управління ДПС України у Рівненській області (Код ) про визнання протиправними та скасування рішень, складання інших процесуальних документів по суті справи, надання усних консультацій з або без вивчення документів, аналіз судової практики.

Відповідно до акту виконаних робіт (наданих послуг) від 23.02.2023 адвокатом під час розгляду справи у суді першої інстанції надано наступні послуги: написання позовної та уточненої заяви (19848, 00 грн), надання консультацій з вивчення документів (9924, 00), аналіз судової практики (4962, 00).

Всього витрачено 7 годин. Вартість робіт становить 34734,00 грн.

Надаючи оцінку співмірності заявленої до відшкодування позивачем суми витрачених коштів на складання позовної та уточненої заяви критеріям, встановленим ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Так, аналізуючи зміст наданих позивачу послуг, зазначених в акті виконаних робіт, слід вказати, що такі послуги як надання консультацій з вивчення документів та аналіз судової практики за своїм змістом є складовими єдиного процесу щодо підготовки та складання адміністративного позову, до якого входить вивчення, аналіз, складання документів, з огляду на що окреме їх виділення є необґрунтованим.

Отже, в контексті здійснення представництва інтересів позивача у даній справі, реальним результатом, який відображено у детальному описі робіт, є складання позовної заяви.

При цьому, надаючи оцінку співмірності заявленої до відшкодування позивачем суми витрачених коштів на складання позовної заяви критеріям, встановленим ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає, що виходячи зі складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, враховуючи суть спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що співмірним розміром стягнення з ГУ ДПС у Рівненській області витрат на правничу допомогу є сума 7500,00 грн.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що додаткове рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині суми стягнення з ГУ ДПС у Рівненській області на користь ТОВ "ДЕРГАЧІ-АГРО" витрат на правничу допомогу.

Щодо доводів апелянта про відсутність кошів для сплати судових витрат, колегія суддів зазначає, що відповідач 2, маючи однаковий обсяг процесуальних прав і обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діє як суб`єкт владних повноважень та є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому обмежене її фінансування не є підставою для сплати судових витрат останнього, оскільки кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі установи своєчасно і у повному обсязі.

Отже, незабезпечення державою достатнього фінансування органу державної влади, що діє в її інтересах, не може бути визнано достатньою підставою для несплати витрат на правову допомогу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області - задовольнити частково.

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 по справі № 520/12036/22 змінити в частині суми стягнення з Головного управління ДПС у Рівненській області судових витрат на правничу допомогу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул.Відінська,12, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕРГАЧІ-АГРО" (вул. Сумська, буд. 49,м. Харків,61058, ) витрати на правничу допомогу в сумі 7500 (сім тисяч п`ятсот) грн.

В іншій частині додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 по справі № 520/12036/22 - залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.М. Ральченко І.С. Чалий