Справа № 120/3983/23
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2023-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 серпня 2023 р. Справа № 120/3983/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Мультян М.Б.,

за участю секретаря судового засідання: Левчук В.О.

представника позивача: Швеця Д.Ю.

представника відповідача: Коваленко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного агенства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів про стягнення заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Національного агенства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів про стягнення заробітної плати.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.02.2022 у справі №640/30382/21 його було поновлено на посаді заступника Голови Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів з 27.09.2021. Проте станом на день подачі позовної заяви, рішення суду залишається не виконаним. Відтак просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за період невиконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.02.2022 у справі №640/30382/21, починаючи з 15.02.2022 - по 10.04.2023 у розмірі 1675467,43 грн.

Ухвалою від 17.04.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Зокрема представник відповідача зазначив, що затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) негайно після проголошення судового рішення наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин.

В обґрунтування поважних причин, які заважали агенству видати наказ про поновлення ОСОБА_1 на роботі одразу після проголошення рішення суду першої інстанції, представник АРМА вказує, що оскільки станом на 15.02.2022 вакантна посада заступника Голови АРМА була відсутня, що підтверджується належним чином засвідченою копією наказу APMA №39 від 02.02.2022 «Про введення в дію змін №1 до штатного розпису на 2022 рік центрального апарату АРМА», належне виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.02.2022 потребувало внесення змін до діючого штатного розпису.

Крім того, відповідач зазначив про порушення правил територіальної підсудності позивачем.

08.05.2023 надійшли клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 09.05.2023 витребувано у ОСОБА_1 інформацію про зареєстроване його місце проживання (перебування).

Ухвалою суду від 26.05.2023 у задоволенні клопотання представника Національного агенства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів про залишення позовної заяви без розгляду - відмовлено.

Ухвалою суду від 26.05.2023 клопотання представника Національного агенства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів про розгляд справи в порядку загального позовного провадження - задоволено. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 14.06.2023 підготовче судове засідання відкладено за клопотанням сторін.

10.07.2023 представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно якої просить стягнути з Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період невиконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.02.2022 у справі №640/30382/21, починаючи з 15.02.2022 - по 29.06.2023 у розмірі 2000474 грн. 49 коп. з відрахуванням усіх належних податків та зборів.

В обґрунтування заяви зазначив, що 30.06.2023 ОСОБА_1 було ознайомлено з наказом т.в.о. Голови Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів «Про поновлення ОСОБА_1 » від 29.06.2023 року №214/9-03-ос, яким його було поновлено на посаді заступника Голови Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів з 21.09.2022 року.

18.07.2023 від представника АРМА надійшли доповнення до відзиву, в яких відповідач посилається на помилковість вирахування середньої заробітної плати позивача за останні два місяці, що передували звільненню. Вказує, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 для розрахунку середнього заробітку становить 4389,00 грн. Вказане підтверджується довідкою про нараховану заробітну плату ОСОБА_1 за два останні місяці перед звільненням для розрахунку середньоденної заробітної плати за липень - серпень 2021 року, надану відділом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку центрального апарату АРМА, із зазначенням всіх складових заробітної плати та кількості робочих днів у кожному місяці згідно Порядку № 100.

Ухвалою суду від 08.08.2023, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, заяву представника позивача про збільшення позовних вимог прийнято до розгляду.

Ухвалою суду від 08.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

28.08.2023 представником АРМА подано клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 28.08.2023, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, у задоволенні клопотання представника АРМА про залучення до участі у справі третьої особи відмовлено. Під час прийняття рішення суд керувався статтями 44, 49-50 КАСУ.

У судовому засіданні представник позивача просив суд адміністративний позов задовольнити, з урахування заяви про збільшення позовних вимог, з підстав зазначених у них. Також вказав, що відповідач мав можливість виконати рішення суду одразу після допуску його до негайного виконання. Однак, з незрозумілих причин цього не було зроблено. Скорочення посади, яку обіймав позивач до моменту звільнення не свідчить про неможливість виконання рішення суду.

Представник відповідача заперечила проти задоволення позову, посилаючись на мотиви викладені у відзиві та в доповненнях до відзиву, в яких відповідач посилається на помилковість вирахування середньої заробітної плати позивача за останні два місяці, що передували звільненню.

Окрім того вказала, що судом було закрито підготовче провадження без врахування позиції АРМА, так як представник Національного агенства у підготовче засідання 08.08.2023 не прибув.

З цих підстав суд зазначає, що відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статті 179 КАС України передбачено, що в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Частиною 2 статті 173 КАС України передбачено, що завданням підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно з частиною 1, 2 статті 181 КАС України підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 розділу II КАС України, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою.

Суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених пунктами 1-3, 5 частини другої статті 205 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни позивача, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 180 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Частиною першою статті 205 КАС України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом другим частини третьої статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають, зокрема, право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Як свідчать матеріали справи, Національне агенство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів було завчасно та належним чином повідомлене про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання 08.08.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, складеною секретарем судового засідання 12.07.2023.

Крім того, за клопотанням представника відповідача від 13.07.2023 (вх. № 39914/23) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду, ухвалою суду від 17.07.2023 допущено участь представника Національного агенства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в судовому засіданні, призначеному на 08.08.2023 року о 11:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку "ВКЗ" (vkz.court.gov.ua). Також даною ухвалою попереджено, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Разом із тим, представник відповідача у підготовче судове засідання 08.08.2023 не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Жодних клопотань про відкладення підготовчого засідання / неможливості його проведення у режимі відеоконференції з технічних причин / неможливості закриття підготовчого провадження від сторони відповідача на адресу суду не надходило.

Таким чином, у суду були відсутні підстави відкладати підготовче провадження, затягуючи розгляд справи, та вважати, що сторона відповідача заперечує проти закриття підготовчого провадження, відтак ухвалою суду від 08.08.2023 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що ОСОБА_1 займає посаду заступника Голови Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Наказом т.в.о. Голови Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів №341/9-03-06 від 24.09.2021 ОСОБА_1 звільнено з посадуи заступника Голови Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Не погоджуючись з наказом №341/9-03-06 від 24.09.2021, ОСОБА_1 оскаржив його до суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.02.2022 у справі №640/30382/21 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ т.в.о. Голови Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів №341/9-03-06 «Про звільнення ОСОБА_1 » від 24.09.2021.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника Голови Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів з 27.09.2021.

Стягнено з Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 23.11.2021 по 14.02.2021, що становить 319 403 (триста дев`ятнадцять тисяч чотириста три) грн. 59 коп.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника Голови Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів з 27.09.2021 та в частині стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, з вирахуванням при виплаті встановлених податків і зборів.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Відповідне рішення суду від 14.02.2022 набрало законної сили.

Наказом т.в.о. Голови Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів №214/9-03-ос від 29.06.2023, скасовано наказ АРМА від 24.09.2021 №341/9-03-ос «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника Голови Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів з 27.09.2021.

На переконання позивача та як зазначає у судовому засіданні його представник, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.02.2022 у справі №640/30382/21 в частині негайного виконання залишалося не виконаним до 29.06.2023.

Отже, наведені обставини слугують підставою для звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку із затримкою виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.02.2022 у справі №640/30382/21, починаючи з 15.02.2022 - по 29.06.2023 у розмірі 2000474 грн. 49 коп.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Статтею 124 Конституції України регламентовано, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Аналогічна норма закріплена у частині другій статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та у статті 14 КАС України.

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок і саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15.10.2009 (заява №40450/04), пункти 51, 54).

Відповідний державний орган повинен вжити всіх необхідних заходів для виконання судового рішення або передати його іншому компетентному органу для виконання (рішення ЄСПЛ у справі «Бурдов проти Росії» (Burdov v. Russia), №59498/00, п.68).

Частинами 1 та 2 статті 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Кодекс законів про працю України (далі КЗпП України) регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини (стаття 1 КЗпП України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

За змістом статті 236 Кодексу законів про працю України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Згідно правових позицій Верховного Суду викладених в постановах від 26.08.2020 у справі №501/2316/15-ц, від 21.04.2021 у справах №826/19766/16, №640/6398/19, Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13.10.2020 у справі №712/9213/18 вимушений прогул визначається як період часу, з якого почалось порушення прав працівника (незаконне звільнення) до моменту поновлення таких прав, тобто ухвалення рішення про поновлення працівника на роботі.

Крім цього, Верховний Суд неодноразово досліджував питання стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, за результатами чого сформовано сталу правову позицію щодо тлумачення змісту та застосування статті 236 Кодексу законів про працю України у спорах про стягнення оплати вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №711/8446/16-ц зроблений правовий висновок, згідно якого затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі за змістом статті 236 Кодексу законів про працю України слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин негайно після проголошення судового рішення.

У постановах від 25.09.2019 у справі № 813/4668/16, від 21.03.2018 у справі №243/2748/16-ц, від 27.06.2019 у справі №821/1678/16, від 02.10.2019 в справі №823/1507/18, від 29.01.2020 у справі № 820/2894/16, від 05.03.2020 у справі №280/360/19, від 24.12.2020 в справі №807/2434/15, від 19.04.2021 в справі №826/11861/17, від 30.06.2021 у справі №640/7825/19, від 01.09.2021 у справі №540/677/20 Верховний Суд дійшов висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (частина 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України). Ця відповідальність не поставлена в залежність від дій чи ініціативи працівника.

Відповідальність за затримку власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, встановлена статтею 236 Кодексу законів про працю України, згідно якої проводиться виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі незалежно від вини роботодавця в цій затримці.

Середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якого виникає у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Таким чином, згідно з статтею 236 Кодексу законів про працю України проводиться виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі незалежно від вини роботодавця в цій затримці. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У спірних правовідносинах судове рішення про поновлення позивача на роботі, яке в цій частині підлягало до негайного виконання, ухвалене Окружним адміністративним судом м. Києва від 14.02.2022, однак наказ про поновлення останнього на роботі було видано відповідачем 29.06.2023.

Таким чином, наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача невиплаченого середнього заробітку за період вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі з 15.02.2022 по 28.06.2023 включно. При цьому, саме по 28.06.2023 включно слід здійснити виплату середнього заробітку за період вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі, адже 29.06.2023 було видано наказ про поновлення позивача на посаді заступника Голови АРМА.

Таким чином вимоги позивача стосовно здійснення виплати середнього заробітку за період вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі "по 29.06.2023" задоволенню не підлягають.

Обчислення середнього заробітку здійснюється згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" (далі по тексту - Порядок № 100).

Відповідно до пункту 2 Порядку №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.02.2022 у справі №640/30382/21, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 09.03.2023 встановлено, що відповідно до довідки АРМА від 01.10.2021 №183, за 2 місяця (липень-серпень 2021), що передували даті звільнення, сукупний дохід ОСОБА_1 становив 240953,59 грн. Звідси середньоденна заробітна плата позивача становить 240953,59/43 (кількість робочих днів) = 5603,57 грн.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тому підстав для врахування нової довідки АРМА про нараховану заробітну плату ОСОБА_1 за два останні місяці перед звільненням, у суду немає.

Таким чином, період вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення становить 356 робочі дні (з 15.02.2022 по 28.06.2023 включно). Тому середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача за вказаний період, який необхідно стягнути з Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів складає 1994870,92 (один мільйон дев`ятсот дев`яносто чотири тисячі вісімсот сімдесят гривень 92 копійок).

Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Крім того, у справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На виконання вимог статті 77 КАС України, позивачем доведено належними та допустимими доказами правомірність позовних вимог. Натомість, відповідачем не було надано належні та допустимі докази на їх спростування.

У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не встановлено, питання про розподіл судових витрат у цій справі не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період невиконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.02.2022 у справі №640/30382/21, починаючи з 15.02.2022 по 28.06.2023 включно у розмірі 1994870,92 (один мільйон дев`ятсот дев`яносто чотири тисячі вісімсот сімдесят гривень 92 копійок).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (вул. Б. Грінченка, 1, м. Київ, )

Повний текст рішення суду сторони зможуть отримати 08.09.2023.

Суддя Мультян Марина Бондівна