Справа № 520/2310/22
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2023-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Тітов О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 р. Справа № 520/2310/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 по справі № 520/2310/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області від 06.01.2022 №41, яким відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, як матері інваліда з дитинства, інвалідність якого настала до досягнення шестирічного віку;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати з 03 січня 2022 року ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, як матері інваліда з дитинства, інвалідність якого настала до досягнення шестирічного віку;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії за період з 03 січня 2022 року до моменту виплати поточної пенсії за рішенням Суду;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати заборгованості з виплати пенсії з 03 січня 2022 року ОСОБА_1 у межах суми стягнення за один місяць;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по даній справі протягом 20 днів з дня набрання рішенням законної сили.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області від 06.01.2022 №41, яким відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком ОСОБА_1 , як матері інваліда з дитинства, інвалідність якого настала до досягнення шестирічного віку.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплатити з 03 січня 2022 року ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком, як матері інваліда з дитинства, інвалідність якого настала до досягнення шестирічного віку.

У частині інших позовних вимог - відмовлено.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. В обгрунтування вимог зазначено про не врахування судом першої інстанції, що рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону №1058 є правомірним, оскільки позивачем до заяви не було документів, передбачених п. 2.18 Порядку №22-1.

На підставі положень ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 1993 р.н.

Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області» № 211 від 15.12.2021 Чиж ( ОСОБА_3 ) мала медичні показання для визнання її дититною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком як матері інваліда з дитинства доньки ОСОБА_4 .

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06.01.2022 № 41 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні дострокової пенсії за віком, як матері особи з інвалідністю з дитинства, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обгрунтування відповідачем зазначено, що відповідно до статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення дострокової пенсії за віком мають матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. Визнання особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладу охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги (пункт 2.18 Порядку подання та формування документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1). Особа матиме право на дострокову пенсію за віком як мати дитини з інвалідністю у разі додаткового надання первинної виписки із акту огляду МСЕК на дитину з інвалідністю та повторного звернення до територіальних органів ПФУВ або набуте право на пенсію за віком відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону № 1058 за досягнення 65-річного віку.

Не погодившись із такою відмовою відповідача, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області від 06.01.2022 №41, оскільки висновком лікарсько-консультативної комісії КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області» від 15.12.21 №211 було підтверджено діагноз ОСОБА_5 1993р.н.: вроджена агенезія лівої нирки (Q 60.0) дитина мала медичні показання для визнання її дитиною інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Колегія суддів за результатами перегляду рішення суду першої інстанції зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості відмови органу Пенсійного фонду України у призначенні позивачу пенсії на підставі п. 3 ч.1 ст. 115 Закону №1058- IV.

Пунктом 3 частини першої статті 115 Закону №1058-IV визначено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років.

Отже, право на дострокову пенсію за віком мають матері, які виховали осіб з інвалідністю з дитинства до шестирічного віку (після досягнення матір`ю 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу). За змістом наведеної норми однією з обов`язкових умов для призначення дострокової пенсії за віком є виховання до шестирічного віку саме дитини з інвалідністю.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846; далі - Порядок №22-1).

Відповідно до абзацу сьомого підпункту 6 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1, зі змінами) документи, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком: жінкам, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матерям осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку,- документи про народження дітей (дитини), виховання їх (її) до шестирічного віку, про визнання дитини заявника особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю. У разі звернення за пенсією батька, яким здійснювалось виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю, додається заява матері про згоду щодо призначення пенсії батьку або документи, що підтверджують її відсутність (свідоцтво органу державної реєстрації актів цивільного стану (далі - ДРАЦС) про смерть, рішення суду тощо) (при призначенні пенсії згідно з пунктом 3 частини першої статті 115 Закону).

Пунктом 2.17 Порядку 22-1 встановлено, що при призначенні пенсій жінкам, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, матерям осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, а також, у разі відсутності матері або за її згодою, чоловікам, які здійснювали виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю, факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження, а її виховання до зазначеного віку - на підставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини. У разі смерті дитини подається свідоцтво про смерть.

Згідно з пунктом 2.18 розділу ІІ Порядку №22-1 визнання особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладу охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною з інвалідністю після досягнення шестирічного віку або особою з інвалідністю з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою вісімнадцятирічного віку (висновок про час настання інвалідності).

Загальний підхід до змістовного наповнення поняття особа з інвалідністю установлюється статтею 2 Закону України від 21 березня 1991 року №875-ХІІ Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні (Закон №875-ХІІ), а також статтею 1 Закону України від 06 жовтня 2005 року №2961-ІV Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні (далі - Закон №2961-ІV). Зокрема, такий статус могла мати особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, унаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Відповідно до абзацу третього статті 1 Закону №2961-ІV дитина з інвалідністю - особа до досягнення нею повноліття (віком до 18 років) зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність.

Згідно з частиною дванадцятою статті 7 Закону №2961-ІV положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями та лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів затверджується Кабінетом Міністрів України. Серед повноважень лікарсько-консультативних комісій, визначених Положенням про лікарсько-консультативну комісію, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2013 року №917, передбачено надання висновку, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку.

Такий висновок ЛКК дає можливість опосередковано підтвердити факт догляду матері за дитиною, яка мала право на отримання статусу дитини-інваліда до досягнення шестирічного віку, як це передбачено положеннями Закону №1058-IV. Встановлення органами медико-соціальної експертної комісії інвалідності після досягнення такою дитиною шестирічного віку в певній мірі ставить під сумнів факт виховання матір`ю до шестирічного віку саме дитини - інваліда з дитинства, а не дитини без такого роду медичних показань.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі №330/2181/16-а підтримала правовий висновок Верховного Суду України у постанові від 27 травня 2014 року у справі №21-133а14 щодо дострокового призначення пенсії за віком, згідно з яким мати дитини-інваліда має право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV, у тому разі, якщо дитина, яку вона виховує, визнана дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку. Якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення нею шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, мати цієї дитини має право на отримання зазначеної пенсії лише у разі наявності висновку ЛКК, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15 травня 2019 року у справі №330/2181/16-а наголосила на тому, що визначення терміну інвалід з дитинства не міститься ані в Законі №875-ХІІ, ані в Законі Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю. При цьому за змістом абзацу другого пункту 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317, інвалідність з дитинства розглядається як причина інвалідності. Згідно з пунктом 14 цього Положення причинний зв`язок інвалідності з хворобами, перенесеними у дитинстві, установлюється за наявності документів лікувально-профілактичних закладів, що свідчать про початок захворювання або травму, перенесену до 18-річного віку.

За висновком Великої Палати Верховного Суду у наведеній постанові для призначення пенсії на підставі Закону №1058-IV має значення не факт установлення інвалідності, а термін (момент) настання інвалідності у дитини, що повинен мати місце протягом періоду життя дитини з моменту народження і до інвалідності у дитини до досягнення шестирічного віку, оскільки виховання дитини-інваліда у віці до шести років створює для жінки більше перешкод для участі у суспільно-корисній діяльності, наслідком якої є отримання заробітної плати і страхового стажу, що зумовлюється сплатою страхувальником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Непрямим підтвердженням цього є встановлена частиною шостою статті 179 Кодексу законів про працю України можливість надання жінці в обов`язковому порядку відпустки без збереження заробітної плати у разі, якщо дитина потребує домашнього догляду, тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку. Натомість за відсутності медичних показань до догляду за дитиною жінка не матиме можливості перебувати у такій відпустці і має прийняти рішення про вихід на роботу або припинення трудових відносин з роботодавцем.

Велика Палата Верховного Суду вказала на недоцільність висновку Касаційного адміністративного суду про тлумачення поняття інвалід з дитинства як статус дитини-інваліда, який ця дитина набуває по досягненню нею 18 років; при вирішенні питання про наявність права на призначення дострокової пенсії матері враховується не тлумачення поняття інваліда з дитинства, а момент настання медичних показань для встановлення інвалідності.

Верховний Суд від зазначеного висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах не відступав (наприклад, постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року у справі №336/2781/17-а).

Отже, виховання дитини до шестирічного віку з показаннями для визнання її особою з інвалідністю у віці до шести років є підставою для призначення матері інваліда з дитинства дострокової пенсії за віком.

В даній справі позивачу відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону №1058-ІV у зв`язку з ненаданням документів, передбачених пунктом 2.18 Порядку 22-1, а саме первинної виписки із акту огляду МСЕК на дитину з інвалідністю.

Судовим розглядом встановлено, що висновком лікарсько-консультативної комісії КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області» від 15.12.21 №211 було підтверджено діагноз ОСОБА_5 1993р.н.: вроджена агенезія лівої нирки (Q 60.0) дитина мала медичні показання для визнання її дитиною інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Відповідно до Переліку медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 16 років, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства фінансів України № 454/471/516 від 08.11.2001, однобічна ниркова агенезія (Q 60.0) є незворотнім, прогресуючим ураженням єдиної нирки, що проявляються хронічною нирковою недостатністю та дає підстави для одержання хворим державної соціальної допомоги строком до 16 років.

Однак, як передбачено пунктом 1.8 Порядку 22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами ОСОБА_6 .

З наведеного чітко вбачається, що орган Пенсійного фонду під час розгляду заяви про призначення пенсії у випадку ненадання всіх необхідних документів, не повинен відмовляти в призначенні пенсії, а має здійснити активні дії щодо повідомлення заявника про необхідність подання документів, яких не вистачає.

А тому ненадання всіх необхідних документів до заяви про призначення пенсії, які передбачені пунктом 2.18 Порядку № 22-1, може бути підставою для відмови в призначення пенсії лише у випадку коли заявника письмово повідомлено про те, які документи необхідно подати додатково, та такі документи не були подані протягом трьох місяців.

Та обставина, що Головне управління Пенсійного фонду у Донецькій області під час приймання документів не повідомили про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, не може нівелювати обов`язок органу, що призначає пенсію, під час прийняття рішення вчинити дії, що передбачені пунктом 1.8 Порядку № 22-1.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області від 06.01.2022 №41, яким відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком ОСОБА_1 є протиправним.

Разом з тим, з метою повного та належного захисту прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення дострокової пенсії та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З огляду на викладене, колегія судів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 по справі № 520/2310/22 змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини в наступній редакції: "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення дострокової пенсії за віком та прийняти рішення з урахуванням висновків суду"

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 по справі № 520/2310/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов І.С. Чалий