Справа № 400/7317/23
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2023-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

07 вересня 2023 р. № 400/7317/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши заяву відповідача про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції, в якій просить:

"1. Визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, 3, м Київ, 03048, телефон: . ЄДРПО 40108646) щодо нездійснення, ОСОБА_1 , доплати до грошового забезпечення поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, за період з 01 січня 2021 року по 04 червня 2022 року в розмірі 50 відсотків грошового забезпечення;

2. Зобов`язати Департамент патрульної поліції (вул. Федора Ернста, 3, м Київ, 03048, телефон: . ЄДРПО 40108646) здійснити розрахунок та виплатити на користь, ОСОБА_1 ,, заборгованість у вигляді доплати до грошового забезпечення поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, за період з 01 січня 2021 року по 04 червня 2022 року в розмірі 50 відсотків грошового забезпечення, пропорційно відпрацьованому часу;".

Ухвалою від 21.06.2023 суд відкрив провадження в адміністративній справі.

Відповідач подав до суду клопотання, в якому просить залишити без розгляду позовну заяву позивача, посилаючись на пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою від 05.09.2023 суд залишив позовну заяву без руху та надав строк для усунення її недоліків - п`ять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Задля усунення недоліків позовної заяви позивачу належало подати до Миколаївського окружного адміністративного суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій зазначити поважні причини його пропуску, тобто такі, що об`єктивно, незалежно від волі позивача, унеможливили звернення до суду з дотриманням установленого строку, з наданням доказів на підтвердження поважності цих причин.

Суд попередив позивача, що наслідком неусунення недоліків позовної заяви в установлений судом строк є залишення позовної заяви без розгляду (пункт 3 резолютивної частини ухвали від 05.09.2023).

06.09.2023 від представника позивача адвоката Ткачука А. надійшла до суду заява про усунення недоліків, в якій представник позивача вказує, що позивач звернувся до суду з позовом без порушення строку звернення до суду. Аргументи заяви полягають у незгоді з фактом пропуску позивачем строку звернення до суду, зокрема позивач посилається на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 25.04.2023 у справі № 380/15245/22.

Суд відхиляє цей аргумент позивача, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (перший абзац частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, відповідно до частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до частин першої, другої статті 233 Кодексу законів про працю України (в редакції, що була чинною до 19.07.2022), працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до місцевого загального суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Усталеною є позиція Верховного Суду щодо застосування приписів Кодексу законів про працю України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин, щодо яких виник спір.

Як неодноразово наголошував Верховний Суд, при вирішенні питання дотримання строку звернення до адміністративного суду у справах про порушення законодавства про оплату праці (позови про стягнення належної працівникові заробітної плати) у відносинах публічної служби необхідно застосовувати частину другу статті 233 Кодексу законів про працю України.

В той же час, для визначення строку звернення до суду з заявами про вирішення інших трудових спорів (до яких належать спори щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби) адміністративні суди мали застосовувати саме частину п`яту статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, а не частину першу статті 233 Кодексу законів України про працю.

Чинні з 19.07.2022 редакції частин першої та другої статті 233 Кодексу законів про працю України мають такий зміст:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування статті 233 Кодексу законів про працю України, оскільки перша частина цієї статті є загальною відносно частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, що є спеціальною, а друга частина статті 233 Кодексу законів про працю України встановлює лише строки для звернення до суду у справах про звільнення та у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні.

Суми, про зобов`язання нарахувати і виплатити які позивач заявив у позові, не є сумами, про які йдеться у статті 116 Кодексу законів про працю України, і виплата цих сум жодним чином не пов`язана із фактом звільнення позивача.

Відповідно, позов мав бути поданий протягом одного місяця, починаючи з 19.07.2022.

До суду позивач звернувся 07.06.2023, тобто з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Предметом позову у справі № 400/7317/23 є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нездійснення позивачу доплати до грошового забезпечення поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, з 01.01.2021 до 04.06.2022 та зобов`язання здійснити розрахунок та виплату цих сум.

У справі № 380/15245/22 предметом позову було визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу компенсації за невикористані дні додаткові відпустки, та зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу відповідну грошову компенсацію за період з 2013 по 2022 роки, виходячи з повного місячного розміру грошового забезпечення, право на отримання якого мала позивач відповідно до чинного законодавства на день звільнення з військової служби.

Грошова компенсація за невикористану відпустку є тією виплатою, яка безпосередньо пов`язана з фактом звільнення позивача і обчислюється з грошового забезпечення на день звільнення, а виплата доплати до грошового забезпечення поліцейським на період карантину не пов`язана із фактом звільнення.

Постанова Верховного Суду від 25.04.2023 у справі 380/15245/22 ухвалена за інших фактичних обставин, тому викладені в ній правові висновки незастосовні у справі № 400/7317/23.

Заяви про поновлення строку звернення до суду позивач не подав, причин пропуску строку звернення до суду не повідомив, доказів на їх підтвердження не подав.

Згідно з частиною третьою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, клопотання відповідача належить задовольнити. залишивши позовну заяву без розгляду.

На підставі вищезазначеного, керуючись статтею 123, пунктом 8 частини першої статті 240, статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна