Справа № 520/22811/23
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 вересня 2023 року № 520/22811/23 Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Кухар М.Д.,

при секретарі судового засідання - Шептовицькій А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" до Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинитипевні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд : -визнати неправомірними та скасувати постанови Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення виконавчого збору по виконавчим провадженням №72502881, №72502768, №72502665, №72503009, що винесені 10.08.2023 року старшим державним виконавцем Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дудкою Анатолієм Анатолійовичем;

-стягнути з Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 107 200,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постанови про стягнення з позивача виконавчого збору в загальній сумі 107200,00 грн на користь відповідача є протиправними, оскільки постановами відповідача повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», тому за умови стягнення з позивача виконавчого збору за виконавчим документом, який повернуто, створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору про що свідчать положення ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.08.2023 року відкрито провадження по справі.

Відповідач скористався правом подання відзиву на позов, в якому стосовно задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією державного виконавця у межах виконавчого провадження та ефективним засобом стимулювання боржника до намагання виконати рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження. Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця. Просить в задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні 05 вересня 2023 року представник позивача підтримав доводи заявленого позову, просив суд його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув.

Відповідачем заявлено клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Розглянувши подані позивачем та відповідачами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Із матеріалів справи судом встановлено, що на виконанні у Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебували виконавчі провадження номер за АСВП: № 72502881, №72502768, №72502665, №72503009 з примусового виконання виконавчого листа Київського районного суду м. Харкова від 18.07.2023 по справі № 953/494/23, яким зобов`язано АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "ХАРКІВМІСЬКГАЗ" надати дозвіл ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

10.08.2023 року, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження.

10.08.2023 року, керуючись ст.. 42 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

10.08.2023 року, керуючись статтями 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанови про стягнення виконавчого збору.

Від представника стягувачів адвоката Дмитра Ципліцького надійшла заява про повернення виконавчих листів дата реєстрації 14.08.2023 за вих. № 12810.

14.08.2023 року керуючись статтею 59 Закону України Про виконавче провадження, винесено постанову про зняття арешту з коштів боржника та керуючись п.1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Але, не погоджуючись із безакцептним списанням з АТ «Харківміськгаз» виконавчого збору у сумі 108 400грн. ( по кожному виконавчому провадженню - 27100,00грн. (виконавчий збір 26800грн. + 300грн. витрати), позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам судом враховано, що статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваної постанови) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною п`ятою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Частиною п`ятою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Водночас, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору, зокрема частиною третьою якої передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Аналіз наведених норм свідчить, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу на його письмову заяву про повернення виконавчого документа, на державного виконавця покладається обов`язок щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у разі, якщо такий виконавчий збір не стягнуто.

Тобто, норми Закону України «Про виконавче провадження» не встановлюють залежності між прийняттям постанови про стягнення виконавчого збору та обставинами вчинення державним виконавцем дій по здійсненню примусового стягнення з боржника в межах виконавчого провадження, оскільки законодавчо прямо визначається обов`язок державного виконавця прийняти постанову про стягнення виконавчого збору.

Як встановлено судом, оскаржуваними постановами відповідача у виконавчих провадженнях номер за АСВП: № 72502881, №72502768, №72502665, №72503009 стягнуто з з АТ «Харківміськгаз» виконавчий збір у сумі 108 400грн. ( по кожному виконавчому провадженню - 27100,00грн. (виконавчий збір 26800грн. + 300грн. витрати).

Правова позиція щодо застосування статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону України від 03 липня 2018 року №2475 викладена в постановах Верховного Суду від 19 вересня 2019 року по справі № 420/1373/19, від 20 листопада 2019 року по справі №480/1558/19, згідно якої фактичне виконання судового рішення, крім випадку такого виконання до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень не є обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору.

З наведеного вбачається, що Закон України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) не ставить можливість застосування санкцій у вигляді стягнення виконавчого збору в залежність від фактичного вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду або іншого виконавчого документу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що постанови Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення виконавчого збору по виконавчим провадженням №72502881, №72502768, №72502665, №72503009, що винесені 10.08.2023 року - є такими, що винесені компетентним органом на підставі та в межах норм чинного на час винесення законодавства.

Вищезазначені висновки також викладені у постановах Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2023 у справі №580/10383/21 та від 10.05.2023 у справі №580/4957/22.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" до Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинитипевні дії - залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 06 вересня 2023 року.

Суддя Кухар М.Д.