Справа № 260/1725/23
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 вересня 2023 року м. Ужгород№ 260/1725/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Маєцької Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій просить: 1) Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини № НОМЕР_2 від 17.10.2022 року № 380 про результати службового розслідування за фактом створення конфліктної ситуації між старшим солдатом ОСОБА_2 .Фодьошем та молодшим сержантом ОСОБА_3 в частині притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності і оголошення ОСОБА_1 догани та невиплати ОСОБА_5 премії та додаткової винагороди за жовтень 2022 року; 2) Зобов`язати військову частину № НОМЕР_3 здійснити перерахунок щомісячної премії та додаткової винагороди за жовтень 2022 молодшому сержанту ОСОБА_5 та виплатити йому премію та додаткову винагороду за жовтень 2022 року в повному обсязі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 17 жовтня 2022 року про результати службового розслідування за фактом створення конфліктної ситуації між старшим солдатом ОСОБА_6 та позивачем, останнього притягнуто до дисциплінарної відповідальності та наказано не виплачувати йому премію та додаткову винагороду за жовтень 2022 року. Такий наказ вважає протиправним, оскільки постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16 грудня 2022 року у справі № 589/3445/22, яка набрала законної сили, провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 вищевказаного кодексу, у зв`язку з вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності. Відтак, позивача визнано невинним у розпиванні алкогольних напоїв або появі на території військової частини в нетверезому стані. Тому вважає, що відсутні підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.10.2022 року призначено службове розслідування за фактом створення конфліктної ситуації між позивачем та іншим військовослужбовцем. В ході службового розслідування встановлено, що позивач перебував у стані алкогольного сп`яніння. Зазначена обставина була підтверджена результатами аналізу на наявність етилового спирту № 440 від 07.10.2022 року, відповідно до якого в крові позивача виявлено 1,8 проміле етилового спирту та протоколом КИС/К № 265 від 08.10.2022 року, складеним Військовою службою правопорядку у гарнізонах Сумського зонального відділу ВСП, згідно якого позивач перебував 06.10.2022 року у стані алкогольного сп`яніння. Відповідач зазначає, що постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16.12.2022 року, на яку посилається позивач, не спростовано факту вживання позивачем алкогольних напоїв. Відтак, оскільки позивач перебував у стані алкогольного сп`яніння, то наявні всі підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Позивач надав суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що його не визнано винним у розпиванні алкогольних напоїв або появі на території військової частини в нетверезому стані, відтак відсутні підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, оголошення догани та не виплати премії та додаткової винагороди за жовтень.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності ) від 07 жовтня 2022 року № 366 проведено службове розслідування за фактом створення конфліктної ситуації між старшим солдатом ОСОБА_6 та молодшим сержантом ОСОБА_1 .

За результатами проведеного службового розслідування складено акт, затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_7 17 жовтня 2022 року.

Відповідно до вказаного акту вбачається, що позивач після доправлення в Шосткинську ЦРЛ був оглянутий на стан алкогольного сп`яніння. Згідно результату аналізу на наявність етилового спирту № 440 (№ акту медичного огляду 394) від 07.10.2022 року в крові позивача виявлено 1,8 проміле етилового спирту. Військовою службою правопорядку у гарнізонах Сумського зонального відділу ВСП надано копію протоколу КИС/К № 265 від 08.10.2022 року, згідно якого позивач перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Відтак, відповідно до вищевказаного висновку, службовим розслідуванням встановлено, що 06.10.2022 року ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння допустили створення конфліктної ситуації між собою, яка переросла в подальшому у взаємне завдавання ударів та травмування позивача, якого в подальшому було доставлено до медичного пункту військової частини НОМЕР_1 та госпіталізовано до Шосткинської ЦРЛ.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 17 жовтня 2022 року № 380 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено йому догану (п. 2 вказаного наказу) та наказано позивачу премію та додаткову винагороду за жовтень 2022 року не виплачувати.

Надаючи оцінку, спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначаються Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі Статут).

Статтею 9 Статуту передбачено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтями 28-29 Статуту єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

За своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

В силу приписів статей 26-27 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування регламентуються Законом України від 24.03.1993 № 551-XIV "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" (далі Дисциплінарний статут).

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно з чч. 3, 4 ст. 5 Дисциплінарного статуту стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється не кількістю накладених ним дисциплінарних стягнень, а виконанням обов`язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни.

Частинами першою, другою статті 45 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Згідно із ст.ст. 83, 84 Дисциплінарного статуту військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 85 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

В силу приписів ст. 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 № 608 затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі Порядок № 608), яким визначаються підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі.

Пунктом 3 розділу II Порядку № 608 передбачено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

Відповідно до пункту 1 розділу IV Порядку № 608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані:

дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення;

виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника;

розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення.

У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.

Згідно з пунктом 3 розділу IV Порядку № 608 військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

знати підстави проведення службового розслідування;

бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування;

відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом;

давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення;

з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації;

висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять;

ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником);

оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

Пунктами 1, 3 розділу V Порядку № 608 визначено, що за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

При цьому в описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.

Відповідно до пунктів 1, 4 розділу VI Порядку № 608 за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.

Матеріалами справи підтверджується, що виданню оскаржуваного наказу передувало складання акту службового розслідування, яким встановлено, що позивач 06.10.2022 року перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Вищевказаний факт підтверджується результатами аналізу від 07 жовтня 2022 року на наявність етилового спирту № 440 (до акту/протоколу медичного огляду) № 394, з якого вбачається, що вмісти спирту в крові становить 1,8 проміле.

08 жовтня 2022 року стосовно позивача складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП (розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями на території військової частини в умовах особливого періоду).

В той же час, щодо посилань позивача на постанову Шосткинського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 грудня 2022 року, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності, суд зазначає, що вказаною постановою не спростовано факту вживання позивачем алкогольних напоїв, в той час, як з огляду на приписи статті 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, вживання алкогольних (спиртних) напоїв під час виконання обов`язків військової служби є порушенням службової дисципліни.

Відтак, доведеність порушення позивачем службової дисципліни обумовлює висновок про правомірність накладення на позивача наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17 жовтня 2022 року № 380 дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани.

Як вже встановлено судом, вказаним наказом відповідно до вимог п. 5 розділу 16 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 наказано премію та додаткову винагороду за жовтень 2022 року не виплачувати.

Підставою для позбавлення позивача виплати щомісячної додаткової грошової винагороди слугувало невиконання службових обов`язків військової служби та порушення дисципліни позивача, зокрема: вживання алкогольних напоїв під час виконання обов`язків військової служби.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 Розділу 1 Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види і грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Згідно з пунктами 1, 3 Розділу XVI Порядку № 260, командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.

За приписами пункту 5 розділу XVI Порядку № 260 військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення.

Крім того, відповідно до п. 14 розділу XXXIV Порядку № 260 до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, які вживали алкогольні напої (наркотичні або психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння,- за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника).

Таким чином, відповідач правомірно не виплатив позивачу премію та додаткову винагороду за жовтень 2022 року.

Відтак, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність оскарженого наказу командира військової частини НОМЕР_1 у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими, суперечать вимогам закону та не відповідають обставинам справи, що підтверджується належними та допустимими доказами та задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити дії відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяН.Д. Маєцька