Справа № 280/443/23
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

31 серпня 2023 року справа 280/443/23

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Головко О.В., Ясенова Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.02.2023 (суддя Семененко М.О.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про виплату допомоги до 5 травня

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17.01.2023 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просить визнати протиправною невиплату допомоги до 5 травня як дружині померлого учасника бойових дій, інваліда за 2022 рік відповідно до статті 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, що становить 5802гр; стягнути таку допомогу, з урахуванням виплачених 966гр, в сумі 4836гр; стягнути витрати на правову допомогу в сумі 3000гр.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.02.2023 в задоволенні позову відмовлено. Прийняте рішення суд мотивував тим, що відповідно до положень статей 46, 64 Конституції України, право соціального захисту може бути обмежене в умовах воєнного стану. Відповідно до абзацу 3 підпункту 2 пункту 22 Прикінцевих і перехідних положень Бюджетного Кодексу України, в умовах воєнного стану або для здійснення заходів загальної мобілізації Кабінет Міністрів України може приймати рішення щодо порядку застосування і розмірів державних соціальних стандартів та гарантій, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування. Постановою КМУ №540 від 07.05.2022 встановлено, разова грошова допомога до 5 травня у 2022 році виплачується інвалідам війни ІІ групи в розмірі 966гр.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та позовні вимоги задовольнити. Вказує, що Постанова КМУ №540 від 07.05.2022 протирічить Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції від 25.12.1998, щорічно до 5 травня членам сімей, зазначеним в пункті 1 статті 10 цього Закону, а також дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни, які не одружились вдруге, виплачується разова грошова допомога в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружились вдруге, щорічна разова грошова допомога виплачується в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом 5 пункту 63 Закону України №79 від 28.12.2014 «Про внесення змін до Бюджетного Кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності з 01.01.2015, прикінцеві і перехідні положення Бюджетного Кодексу України доповнені пунктами 17-27.

Зокрема в пункті 26 зазначено: Установити, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; статей 5, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»; частин 1, 2 статті 9, статей 14, 22, 36, 37, 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; частини 2 статті 12, пункту «ж» частини 1 статті 77 Основ законодавства України про охорону здоров`я; статей 12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; статті 9 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні»; статті 43 Гірничого закону України; статей 6-1, 6-2, 6-3, 6-4 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань»; статті 4 Закону України «Про встановлення державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей»; Закону України «Про вищу освіту»; частини 1 статті 25, частини 2 статті 35, частини 4 статті 36, частини 5 статті 41, статті 57, частини 2 статті 61 Закону України «Про освіту»; абзацу 2 частини 6 статті 11, частин 1, 2, 5 статті 14, статті 21, абзаців 2-9 частини 1 статті 25 Закону України «Про загальну середню освіту»; абзацу 1 частини 2, абзаців 2, 4, 5 частини 3 статті 18, абзацу 3 частини 4 статті 21, абзацу 1 частини 1 статті 22 Закону України «Про позашкільну освіту»; частини 2 статті 14, абзацу 2 частини 6 статті 16, абзацу 2 частини 3 статті 30, частини 5 статті 35 Закону України «Про дошкільну освіту»; абзацу 2 частини 1 статті 26, статті 28 Закону України «Про зайнятість населення»; статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; частини 1 статті 25, статті 26 Закону України «Про дипломатичну службу»; частини 3 статті 22, частини 3 статті 29 Закону України «Про культуру»; статті 14 Закону України «Про Суспільне телебачення і радіомовлення України»; статті 44 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»; частини 3 статті 119, статті 250 Кодексу законів про працю України; частини 2 статті 13, частини 1 статті 14, абзацу 7 частини 2 статті 21 Закону України «Про театри і театральну справу»; абзаців 8, 9 частини 2 статті 28 Закону України «Про музеї та музейну справу»; частини 4 статті 19 Закону України «Про охорону праці»; частини 4 статті 23, частин 3, 19, 20, 29 статті 24, частини 3 статті 34 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність»; частин 3-5 статті 26 Закону України «Про фізичну культуру і спорт»; частини 3 статті 69, статті 129, частини 1 статті 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»; пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про безоплатну правову допомогу»; абзацу 5 частини 3 статті 5, частини 5 статті 19 Закону України «Про охорону дитинства»; абзацу 2 пункту 30 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»; другого речення частини 5 статті 6 Закону України «Про пріоритетність соціального розвитку села та агропромислового комплексу в народному господарстві»; абзацу 3 частини 2 статті 47 Закону України «Про професійно-технічну освіту»; частини 3 статті 15 Закону України «Про бібліотеки і бібліотечну справу»; частин 4-6 статті 14 Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів»; частини 1 статті 25 Закону України «Про оздоровлення та відпочинок дітей»; Закону України «Про державну службу»; статті 16 Закону України «Про запобігання корупції»; частини 1 статті 21 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; абзаців 3, 4 підпункту 8 пункту 8 розділу I Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації»; статті 9-1, абзаців 1, 2 пункту 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; частини 7 статті 21 Закону України «Про національну гвардію України»; абзацу 6 частини 3 статті 6 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»; статей 6, 7 Закону України «Про відновлення прав осіб, депортованих за національною ознакою»; статті 81, частин 16-18 статті 86, пунктів 13, 14 Перехідних положень Закону України «Про прокуратуру» застосовуються в порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Рішенням Конституційного Суду України №3-р/2020 від 27.02.2020 визнано неконституційним окреме положення пункту 26 прикінцевих і перехідних положень Бюджетного Кодексу України в частині, яка передбачає що норми і положення статей 12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються в порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, після прийняття рішення Конституційного Суду України №3-р/2020 від 27.02.2020 позивачка має право на допомогу до 5 травня за 2022 рік в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, що становить 3 х 1934гр = 5802гр. Оскільки ОСОБА_1 виплачено 966гр, їй має бути донараховано 4836гр.

При вирішенні справи суд першої інстанції правильно керувався правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01.12.2022 у справі №580/2869/22, що в умовах воєнного стану розмір допомоги до 5 травня може бути обмеженим Кабінетом Міністрів України. Проте, згодом практика Верховного Суду докорінно змінилась.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду в постанові від 13.06.2023 у справі №560/8064/22 про виплату допомоги до 5 травня в 2022 році зазначила, що враховуючи юридичний підхід Конституційного Суду України до конституційного обов`язку держави забезпечити посилений соціальний захист як діючих військовослужбовців, так і осіб, які виконали військовий обов`язок перед державою, визначення Кабінетом Міністрів України менших, ніж в Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» розмірів щорічної допомоги до 5 травня в 2022 році для осіб, які внаслідок виконання обов`язків оборони та захисту держави набули статусу ветеранів війни, свідчить про неналежне виконання державою соціальних зобов`язань перед ветеранами війни.

Відповідно до пункту 3 Указу Президента України №64 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України. Цим Указом не передбачено обмеження прав соціального захисту, гарантованих статтею 46 Конституції України. Президент України не надав іншим державним органам можливість обмежувати гарантії соціального захисту. Тимчасове обмеження окремих соціальних пільг військовослужбовців в разі запровадження воєнного стану може відбуватись шляхом внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не шляхом внесення змін до бюджетного законодавства з подальшим ухваленням Кабінетом Міністрів України рішення про визначення розмірів соціальних гарантій.

При визначенні розміру щорічної допомоги до 5 травня у 2022 році не можуть застосовуватись нормативно-правові акти органів державної влади (Бюджетний Кодекс України та Постанова КМУ №540 від 07.05.2022), які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки вони суперечать статті 17 Конституції України.

Верховний Суд дійшов таких висновків:

1) держава не може в односторонньому порядку відмовитись від зобов`язань соціального захисту осіб, які виконали свій військовий обов`язок, без запровадження рівноцінних або більш сприятливих умов соціального захисту;

2) Бюджетним Кодексом України не можна доручати Кабінету Міністрів України встановлювати інше регулювання відносин соціального захисту військовослужбовців ніж передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

3) тимчасове обмеження окремих соціальних пільг військовослужбовців в разі запровадження воєнного стану може відбуватись за умови внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не шляхом внесення змін до Бюджетного Кодексу України;

4) Кабінет Міністрів України в Постанові №540 від 07.05.2022 визначив інші, ніж в Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», розміри щорічної допомоги до 5 травня, що свідчить про невідповідність такого нормативного акта положенням Закону, який має вищу юридичну силу;

5) виплата допомоги до 5 травня у 2022 році має здійснюватися відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 3 статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини 3 статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення витрат.

Відповідно до частини 4 статті 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 5 статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт; 2) часом, витраченим адвокатом на виконання робіт; 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 6 статті 134 КАС України, в разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 7 статті 134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до абзацу 1 частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом.

Між ОСОБА_1 та адвокатом Плужником М.В. укладений договір №87/ш від 21.11.2022 про надання професійної правової допомоги.

Згідно розрахунку витрат на правову допомогу, акту від 16.01.2023 прийому передачі виконаних робіт, адвокат Плужник М.В. при наданні правової допомоги ОСОБА_1 здійснив консультування, що коштує 400гр; склав позовну заяву, що коштує 1600гр; здійснював правове супроводження справи, що коштує 1000гр.

Згідно квитанції №1 від 16.01.2023, ОСОБА_1 сплатила за надану правову допомогу адвокату Плужнику М.В. гонорар 3000гр.

З урахуванням обсягу участі адвоката в підготовці та розгляді справи, зборі доказів, відображених в акті надання послуг за договором про надання професійної правової допомоги, сплачений гонорар в розмірі 3000гр є обгрунтованим, співмірним зі складністю справи, пропорційними часу, необхідному для виконання адвокатом названого переліку робіт, значенням справи для сторони.

Керуючись статтями 241 245, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.02.2023 та прийняти нову постанову.

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним невиплату Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області допомоги до 5 травня за 2022 рік ОСОБА_1 в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 допомогу до 5 травня за 2022 рік в сумі 4836гр.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 3000гр за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили з 31.08.2023 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді О.В. Головко

судді Т.І. Ясенова