Справа № 460/17798/23
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 вересня 2023 року м. Рівне №460/17798/23
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність командування військової частини НОМЕР_1 щодо не звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі рапорту від 09.07.2023 на підставі пп. г) п. 2) ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з інвалідністю дружини; 2) зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби на підставі рапорту від 09.07.2023 на підставі пп. г) п. 2) ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з інвалідністю дружини та не висловив бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходить службу у відповідача. 09.07.2023, позивач звернувся із рапортом та відповідним пакетом підтверджуючих документів до командира військової частини НОМЕР_1 про звільнення з військової служби за пп. г) п. 2) ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ. Однак у задоволенні рапорту було відмовлено з підстав відсутності надання комплекту документів згідно даного пункту ст. 26 Закону № 2232. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує його законні права та інтереси, тому звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач відзив на позов не подав.

Позовна заява надійшла до суду 25.07.2022.

Ухвалою суду від 31.07.2023 позов залишений без руху.

Ухвалою суду від 03.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов враховує наступне.

ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 з 21.06.2023 по даний час.

09.07.2023, позивач звернувся із рапортом та відповідним пакетом підтверджуючих документів до командира військової частини НОМЕР_1 про звільнення з військової служби за пп. г) п. 2) ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ. До рапорту позивачем долучені: нотаріально посвідчена копія паспорта ОСОБА_2 ; нотаріально посвідчена копія довідки платника податків ОСОБА_2 ; нотаріально посвідчена копія свідоцтва про шлюб; нотаріально посвідчена копія довідки МСЕК; копія паспорта ОСОБА_1 ; копія довідки платника податків ОСОБА_1 .

Згідно резолюції від 12.07.2023 ТВО командира військової частини НОМЕР_1 на рапорті позивача зазначено - відсутність надання комплекту документів згідно даного пункту ст. 26 Закону № 2232, а саме: наявність інвалідності ІІІ (третьої) групи.

Позивач, вважаючи бездіяльність відповідача щодо не звільнення зі служби по мобілізації протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Закон № 2232-ХІІ здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пунктом 6 ст. 2 Закону № 2232-XII передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Як зазначалось вище, позивач проходить військову службу за призовом під час мобілізації у Військовій частині НОМЕР_1 .

09.07.2023 позивач подав рапорт про звільнення з військової служби у запас на підставі пп. г) п. 2) ч. 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ.

Так, підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону № 2232-XII.

Відповідно до абз. 5 пп. г) п. 2) ч. 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час дії воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Таким чином, із викладеного слідує, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, звільняються з військової служби під час дії воєнного стану у разі наявності дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Судом встановлено, що 05.07.2023 укладений шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 05.07.2023, акетовий запис № 90.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 761250 від 21.04.2022 дружині позивача ОСОБА_2 з 01.04.2022 встановлена ІІІ (третя) група інвалідності загальне захворювання.

Отже, дружина позивача має ІІІ (третю) групу інвалідності.

Доказів того, що дружина позивача має І чи ІІ групу інвалідності ні до рапорту, ні до матеріалів справи позивачем не долучались.

При цьому, суд нагадує, що за змістом абз. 5 пп. г) п. 2) ч. 4 статті 26 Закону № 2232-ХІІ військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, звільняються з військової служби під час дії воєнного стану у разі наявності дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

За наведених обставин, суд уважає, що ТВО командиром військової частини НОМЕР_1 обґрунтовано відмовлено позивачу у задоволенні його рапорту від 09.07.2023, позаяк, правові підстави для звільнення зі служби згідно наведеної вище норми права відсутні.

Зважаючи на викладене, позовна вимога про визнання бездіяльності відповідача щодо не звільнення позивача з військової служби є безпідставною, не підтвердженою належними та достатніми доказами.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача звільнити позивача з військової служби, то суд звертає увагу, що по перше, звільнення з військової служби позивача, у даному випадку, є дискреційним поводженням відповідача, а по друге, така позовна вимога є похідною від вимоги про визнання бездіяльності відповідача протиправною. Через те, що у такій позовній вимозі позивачу відмовлено, то і похідна вимога задоволенню також не належить.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи вищевикладене в його сукупності, доводи позивача не відповідають обставинам справи, тому позовні вимоги до задоволення не належать.

Правові підстави для відшкодування судового збору у порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 06 вересня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Суддя Т.О. Комшелюк