Справа № 120/137/23
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/137/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Жданкіна Наталія Володимирівна

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

06 вересня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Полотнянка Ю.П. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України, Головного управління Національної Гвардії України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Головного управління Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України, оформлене протоколом № 15 від 23.12.2021, щодо зняття його разом з дружиною з квартирного обліку, адже останнє було прийнято за відсутності законодавчо визначених підстав та зобов`язання житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 та його дружину на квартирному обліку, як осіб, що потребують поліпшення житлових умов, із включенням до списків загальної черги на загальних підставах з 12.08.1995 та до списків пільгової черги позачергового квартирного обліку з 29.12.2006. Крім того, у позовній заяві позивач просив зобов`язати Головне управління Національної гвардії України прийняти та затвердити рішення щодо розподілу жилої площі на військову частину НОМЕР_1 для забезпечення його та членів його сім`ї житловим приміщенням відповідно до встановлених санітарних та технічних норм, а в/ч НОМЕР_1 зобов`язати забезпечити його та його дружину житловим приміщенням відповідно до встановлених санітарних та технічних норм.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 оформлене протоколом від 23.12.2021 №15 про зняття підполковника запасу ОСОБА_1 та його дружину ОСОБА_2 з квартирного обліку у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України (житлово-побутову комісію військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України) поновити ОСОБА_1 та його дружину ОСОБА_2 на квартирному обліку, як осіб, що потребують поліпшення житлових умов із включенням до списків загальної черги на загальних підставах з 13 серпня 1995 року та до списків пільгової черги позачергового квартирного обліку з 29 грудня 2006 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач та відповідач подали апеляційні скарги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

Зокрема, позивач просить скасувати рішення суду в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В свою чергу відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та відмовити позивачу в задоволенні позову повністю.

Також сторони подали до апеляційного суду відзиви на апеляційні скарги, які також враховані колегією суддів під час апеляційного розгляду.

У відповідності до вимог ст. 311 КАС України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 , підполковник запасу Збройних Сил України, у період з 24 липня 1995 року до 15 грудня 2005 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, звідки його було звільнено в запас Збройних Сил України за станом здоров`я на підставі ст. 85 п. «В» Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками Збройних Сил України».

Рішенням житлово-побутової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 12 серпня 1995 року, яке оформлено протоколом № 6, позивача зараховано до квартирного обліку в складі сім`ї з трьох чоловік: ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , та включено до списків позачерговиків.

Згідно витягу із протоколу засідання житлово-побутової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 27 грудня 2016 року № 48, комісією прийнято рішення, згідно з яким у зв`язку зі звільненням зі служби на пенсію за станом здоров`я ОСОБА_1 поставлено на квартирну чергу позачерговиків.

25 січня 2018 року житлово-побутовою комісією Військової частини НОМЕР_1 прийнято рішення, згідно з яким зі складу родини ОСОБА_1 виведено сина ОСОБА_3 у зв`язку з поліпшенням житлових умов (протокол № 1).

Також судом встановлено, що рішенням житлово-побутової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 08 листопада 2018 року, яке оформлено протоколом № 15, знято з квартирного обліку підполковника запасу ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_2 відповідно до п. 1 п. 26 розділу ІІ Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 02 квітня 2019 року у цивільній справі № 132/637/19, яке набрало законної сили 03 червня 2019 року, визнано незаконним та скасовано рішення житлово-побутової комісії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яке оформлене протоколом від 08 листопада 2018 року № 15, про зняття підполковника запасу ОСОБА_1 з квартирного обліку Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та виключення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зі списків загальної та пільгової позачергової черги квартирного обліку; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України (житлово-побутову комісію Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України) поновити на квартирному обліку підполковника запасу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як осіб, що потребують поліпшення житлових умов із включенням до списків загальної черги на загальних підставах з 12 серпня 1995 року та до списків пільгової черги позачергового квартирного обліку з 29 грудня 2006 року.

08 липня 2019 року житлово-побутовою комісією Військової частини НОМЕР_1 прийнято рішення, яким відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 02 квітня 2019 року поновлено підполковника запасу ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_2 на квартирному обліку Військової частини НОМЕР_1 , як осіб, що потребують поліпшення житлових умов, із включенням до списків загальної черги з датою зарахування 12 серпня 1995 року та пільгової позачергової черги з датою зарахування 29 грудня 2006 року (протокол № 9).

В подальшому, згідно протоколу № 1 від 10 січня 2020 року житлово-побутовою комісією військової частини НОМЕР_1 прийнято рішення, згідно з яким на підставі підпункту 1 пункту 3.15. розділу 3 Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень № 278 від 28 липня 2007 року (пункт 1 статті 40 ЖК України) знято з квартирного обліку Військової частини НОМЕР_1 зареєстрованих у місті Вінниці підполковника запасу ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_2 .

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 22 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 13.01.2021, у цивільній справі № 132/712/20 визнано незаконним і скасовано рішення житлово-побутової комісії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яке оформлене протоколом № 1 від 10 січня 2020 року про зняття ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_2 з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України (житлово-побутову комісію Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України) поновити на квартирному обліку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як осіб, що потребують поліпшення житлових умов із включенням до списків загальної черги на загальних підставах з 13 серпня 1995 року та до списків пільгової черги позачергового квартирного обліку з 29 грудня 2006 року.

26 лютого 2021 року житлово-побутовою комісією Військової частини НОМЕР_1 прийнято рішення, яким відповідно до постанови Вінницького апеляційного суду від 13 січня 2021 року поновлено підполковника запасу ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_2 на квартирному обліку Військової частини НОМЕР_1 , як осіб, що потребують поліпшення житлових умов, із включенням до списків загальної черги з датою зарахування 12 серпня 1995 року та пільгової позачергової черги з датою зарахування 29 грудня 2006 року (протокол № 9).

Однак, 23 грудня 2021 року житлово-побутовою комісією Військової частини НОМЕР_1 прийнято рішення, яке оформлено протоколом № 15, знято з квартирного обліку підполковника запасу ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_2 відповідно до п. 1 ст. 40 Житлового кодексу України.

Вважаючи вказане рішення Військової частини НОМЕР_1 протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази, що позивачем у період з 26 лютого 2021 року (з часу поновлення його з дружиною на квартирному обліку Військової частини НОМЕР_1 відповідно до постанови Вінницького апеляційного суду від 13 січня 2021 року у справі № 132/712/20) до 23 грудня 2021 року (дата прийняття оскаржуваного рішення житловою комісією військової частини НОМЕР_1 ) поліпшено житлові умови.

Вказане на думку суду, є підставою для скасування як протиправного рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом від 23.12.2021 №15, щодо зняття підполковника запасу ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_2 з квартирного обліку у Військовій частині НОМЕР_1 та виключення зі списків осіб, які перебувають на квартирному обліку.

Щодо вимог позивача зобов`язального характеру в частині поновлення на квартирному обліку, суд, для ефективного і необхідного захисту прав позивача, зобов`язав саме Військову частину НОМЕР_1 поновити позивача та його дружину на квартирному обліку, як осіб, що потребують поліпшення житлових умов із включенням до списків загальної черги на загальних підставах з 12 серпня 1995 року та до списків пільгової черги позачергового квартирного обліку з 29 грудня 2006 року.

В свою чергу, визначаючись щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Національної Гвардії України прийняти та затвердити рішення щодо розподілу жилої площі на військову частину НОМЕР_1 для забезпечення ОСОБА_1 та членів його сім`ї житловим приміщенням відповідно до встановлених санітарних та технічних норм, а також зобов`язання військову частину НОМЕР_1 забезпечити ОСОБА_1 та членів його сім`ї житловим приміщенням відповідно до встановлених санітарних та технічних норм, суд зазначив, що розподіл жилої площі між військовими частинами для подальшого передання у користування особам, що перебувають на квартирному обліку, відбувається в порядку черговості. Відповідно, задоволення позовних вимог у запропонований позивачем спосіб, на переконання суду, може призвести до порушення прав та інтересів невизначеного кола осіб, які так само як і сім`я позивача перебувають на квартирному обліку, що, на переконання суду, є неприпустимим.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг сторін.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 №1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок №1081; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Порядок №1081 визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військово-службовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей. (п. 1 Порядку №1081).

Пунктом 3 Порядку №1081 встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

За правилами п. 6 Порядку №1081 питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців, вирішуються за місцем перебування їх на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Відповідно до пунктів 22, 24 Порядку №1081 облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.

Згідно з пунктів 29, 30, 31 Порядку №1081 військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Військовослужбовці знімаються з обліку у разі:

- поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла;

- засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження;

- звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;

- подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік;

- в інших випадках, передбачених законодавством.

Житлові приміщення надаються тільки військовослужбовцям, які перебувають на обліку, крім випадків, передбачених законодавством.

Пунктом 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла.

Відповідно до п. 21 розділу VI Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380 (далі - Інструкція №380), зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Таким чином, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а, отже, і на залишення на обліку до отримання ними житла, у тому числі і в разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених п. 30 Порядку №1081.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 24.02.2021 у справі №460/6032/18.

Судом встановлено, що 23.12.2021 на засіданні житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 прийнято рішення, оформлене протоколом № 15, про зняття позивача з його дружиною з квартирного обліку на підставі п. 1 ст. 40 Житлового кодексу України, тобто внаслідок поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення. При цьому, комісія виходила з того, що поліпшення житлових умов сім`ї позивача відбулось внаслідок придбання його сином у 2013 році двокімнатної квартири жилою площею 30 кв.м., за кошти, в тому числі одержані від продажу однокімнатної квартири, наданої членам сім`ї позивача у постійне проживання в 1999 році.

Тобто, підставами для зняття позивача з квартирного обліку Військової частини НОМЕР_1 в оскаржуваному позивачем рішенні житлової комісії зазначено поліпшення сім`єю ОСОБА_1 житлових умов, оскільки на час прийняття спірного рішення ОСОБА_1 та його дружина проживають у квартирі свого сина ОСОБА_3 , яка на праві власності належить останньому, та займають площу на одну особу, яка становить 10,1 кв.м., що є більшою за середньою нормою забезпеченості житлової площі у м. Вінниці та, відповідно, є підставою для зняття з квартирного обліку.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 40 ЖК України, громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення. (п.1 ч.2 ст. 40 ЖК України).

Пункт 26 Правил обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР передбачає, що громадяни перебувають на квартирному обліку до отримання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у даному пункті. Громадяни знімаються з квартирного обліку у випадку поліпшення житлових умов, в результаті чого відпали підстави для надання іншого житлового приміщення. (п.п. 1 ч.2 п.26 Правил…).

Згідно з пунктом 30 Інструкція №380, військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла.

Тобто, як вірно зазначив суд першої інстанції, підставою для зняття з квартирного обліку є поліпшення житлових умов, в результаті чого відпали підстави для надання іншого житлового приміщення. При цьому, передбачені законом підстави для зняття особи з квартирного обліку мають бути наявними на момент розгляду компетентним органом питання про зняття з квартирного обліку. При цьому, наявність передбачених законом підстав для зняття з квартирного обліку у минулому не може бути підставою для зняття з квартирного обліку.

На переконання відповідача, житлові умови сім`ї позивача поліпшились ще в грудні 2013 року внаслідок придбання сином позивача, який на той час також перебував на квартирній черзі при військовій частині НОМЕР_1 НГУ, 2-х кімнатної квартири загальною площею 52,8 кв. м., житловою площею 30,3 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , за кошти, в тому числі одержані від продажу однокімнатної квартири, наданої членам сім`ї позивача у постійне проживання в 1999 році.

Разом з тим, як вірно зазначив суд першої інстанції, наведені в оскаржуваному рішенні підстави є обставинами, які були встановлені судом при розгляді позовної заяви ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України про скасування рішення житлово-побутової комісії та зобов`язання вчинити дії, за наслідками якого 02 квітня 2019 року Калинівським районним судом Вінницької області було ухвалено рішення про задоволення позову (цивільна справа № 132/637/19), а саме:

- визнано незаконним та скасовано рішення житлово-побутової комісії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яке оформлене протоколом від 08 листопада 2018 року № 15, про зняття підполковника запасу ОСОБА_1 з квартирного обліку Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та виключення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зі списків загальної та пільгової позачергової черги квартирного обліку;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України (житлово-побутову комісію Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України) поновити на квартирному обліку підполковника запасу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як осіб, що потребують поліпшення житлових умов із включенням до списків загальної черги на загальних підставах з 12 серпня 1995 року та до списків пільгової черги позачергового квартирного обліку з 29 грудня 2006 року.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того судом встановлено, що рішенням, яке оформлене протоколом № 1 від 25 січня 2018 року, житлово-побутова комісія в/ч НОМЕР_1 вивела зі складу родини ОСОБА_4 його сина ОСОБА_5 у зв`язку з поліпшенням житлових умов останнього, та змінила склад родини ОСОБА_4 на дві особи: ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_6 , та залишила їх на квартирному обліку загальної черги на загальних підставах з 12 серпня 1995 року та пільгової черги позачергового квартирного обліку з 29 грудня 2006 року.

На час прийняття оскаржуваного в даній справі рішення, позивач та його дружина разом з їх сином зареєстровані та проживають за однією адресою АДРЕСА_1 , однак їхні відносини врегульовані договором найму житлового приміщення, який однозначно підтверджує відсутність того факту, що останніх пов`язує спільний побут. Побут та бюджети позивача ОСОБА_1 , його дружини та сина є незалежними один від одного, тому дані обставини виключають можливість існування однієї сім`ї.

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивачем у період з 26 лютого 2021 року (з часу поновлення його з дружиною на квартирному обліку Військової частини НОМЕР_1 відповідно до постанови Вінницького апеляційного суду від 13 січня 2021 року у справі № 132/712/20) до 23 грудня 2021 року (дата прийняття оскаржуваного рішення житловою комісією військової частини НОМЕР_1 ) поліпшено житлові умови.

Зважаючи на наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що встановлені під час судового розгляду справи обставини є підставою для скасування як протиправного рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом від 23.12.2021 №15, щодо зняття підполковника запасу ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_2 з квартирного обліку у Військовій частині НОМЕР_1 та виключення зі списків осіб, які перебувають на квартирному обліку.

І, як наслідок, щодо вимог позивача зобов`язального характеру в частині поновлення на квартирному обліку, для ефективного і необхідного захисту прав позивача, слід зобов`язати саме Військову частину НОМЕР_1 поновити позивача та його дружину на квартирному обліку, як осіб, що потребують поліпшення житлових умов із включенням до списків загальної черги на загальних підставах з 12 серпня 1995 року та до списків пільгової черги позачергового квартирного обліку з 29 грудня 2006 року.

Що стосується позовних вимог позивача в частині зобов`язання Головного управління Національної Гвардії України прийняти та затвердити рішення щодо розподілу жилої площі на військову частину НОМЕР_1 для забезпечення ОСОБА_1 та членів його сім`ї житловим приміщенням відповідно до встановлених санітарних та технічних норм, а також зобов`язання військову частину НОМЕР_1 забезпечити ОСОБА_1 та членів його сім`ї житловим приміщенням відповідно до встановлених санітарних та технічних норм, колегія суддів також вважає вірним рішення суду першої інстанції в цій частині, оскільки розподіл жилої площі між військовими частинами для подальшого передання у користування особам, що перебувають на квартирному обліку, відбувається в порядку черговості. Відповідно, задоволення позовних вимог у запропонований позивачем спосіб може призвести до порушення прав та інтересів невизначеного кола осіб, які так само як і сім`я позивача перебувають на квартирному обліку, що, на переконання суду, є неприпустимим.

Отже, враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Щодо інших доводів скаржників, колегія суддів зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2023 року відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Вінницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Полотнянко Ю.П. Граб Л.С.