Справа № 400/333/22
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2023-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/333/22

Перша інстанція: суддя Мороз А. О.,

повний текст судового рішення

складено 22.05.2023, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Танасогло Т.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 у справі №400/333/22 за позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 591 245,06 грн.

У С Т А Н О В И В:

11.01.2022 Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просило суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в дохід держави податковий борг в сумі 591 245,06 грн.

В обґрунтування позовних вимог податковий орган вказував про наявність у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 узгодженої сими податкової заборгованості у загальному розмірі 591 245,06 грн.

Відповідач ФОП ОСОБА_1 із позовними вимогами частково не погоджувався з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву зазначаючи, що він погоджується із наявністю в нього податкового боргу в сумі 340227,47грн. Однак, уважає, що нарахування пені та штрафних санкцій в загальному розмірі 279356,62грн. здійснено безпідставно, адже з урахуванням приписів Закону України від 17.03.2020 №533-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період дії здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», з 01.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 у справі №400/333/22 позов Головного управління ДПС у Миколаївській області задоволено частково.

Присуджено до стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в дохід держави податковий борг в сумі 525 781,17 грн.

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення податкового боргу в сумі 65463,89 грн відмовлено.

Приймаючи таке рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що контролюючим органом ФОП ОСОБА_1 пеня нараховувалась саме у період дії пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, яким визначено, що протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог позивачем подано апеляційну скаргу в якій, з посиланням на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, викладено прохання скасувати оскаржувану частину судового рішення та ухвали у відповідній частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що у період з 01.03.2020 по 12.07.2021 пеня ФОП ОСОБА_1 не нараховувалась. Зазначена в ІКПП дата (12.07.2021) вказує на день нарахувань у зв`язку з узгодженням податкового зобов`язання за наслідками оскарження податкових повідомлень-рішень в судовому порядку (справа №400/2880/20).

В силу приписів пунктів 1, 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, з урахуванням наступного.

Зокрема, колегією суддів установлено, що в період з 05.08.2019 по 16.08.2019 фахівцями податкового органу проведено документальну планову виїзну перевірку діяльності ФОП ОСОБА_1 , з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимого валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 по 31.12.2018.

За наслідками вказаної перевірки ГУ ДФС у Миколаївській області складено акт «Про результати документальної планову виїзну перевірку платника податків ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимого валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 по 31.12.2018» від 23.08.2019 №1207/14-29-13-05/ НОМЕР_1 .

У висновках означеного акту перевірки зазначено про:

- заниження ФОП ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 342468,36грн., що призвело до порушення вимог п.177.2, п.п.177.4.1, 177.4.5 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України;

- несвоєчасну сплату податку на доходи фізичних осіб в сумі 35432,80грн., внаслідок чого порушено приписи п.557.3 ст.57 Податкового кодексу України;

- заниження податкових зобов`язань з військового збору від здійснення підприємницької діяльності, що підлягає сплаті до бюджету за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 в сумі 28539,03грн., у зв`язку з чим порушено положення пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України;

- заниження єдиного внеску за рахунок самостійного донарахування єдиного внеску у зв`язку з виправленням помилки на суму 12,56грн., що призвело до порушення приписів п.1 ч.2 ст.6, ч.5 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»;

- не повідомлення контролюючого органу за місцем обліку про рухомі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, у зв`язку з чим не дотримано вимог п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України.

З огляду на виявлені порушення податкового законодавства, на підставі акту перевірки від 23.08.2019 №1207/14-29-13-05/, ГУ ДПС у Миколаївській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №6 від 23.09.2019 щодо збільшення суми грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в загальній сумі 513702,54грн.

- №6 від 23.09.2019 щодо збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в загальному розмірі 42808,55грн.

Не погодившись із вищевказаними рішеннями суб`єкта владних повноважень ФОП ОСОБА_1 оскаржено їх в адміністративному порядку до ДПС України.

Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 11.12.2019 №12659/6/99-00-08-05-04 скаргу ФОП ОСОБА_1 залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 23.09.2019 №6, №6 без змін.

У подальшому, означені індивідуальні акти суб`єктом господарювання було оскаржено в судовому порядку.

За наслідками розгляду справи №400/288/20 Миколаївським окружним адміністративним судом прийнято рішення від 20.01.2021, яким у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.06.2021 у справі №400/2880/20 апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 04.08.2021 у справі №400/2880/20 касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.06.2021 повернуто скаржнику.

Порядок набрання рішенням суду законної сили визначено в статті 255 КАС України.

Згідно із ч.2 ст.255 КАС України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок набрання судовими рішеннями суду апеляційної інстанції законної сили наведено у статті 325 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Порядок набрання судовими рішеннями суду касаційної інстанції законної сили унормовано положеннями статті 359 КАС України.

Частиною 2 статті 359 КАС України передбачено, що ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

З урахуванням наведеного, колегією суддів установлено, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 у справі №400/2880/20 набрало законної сили 02.06.2021.

Відповідно до п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, до 02.06.2021 (дня набрання рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 у справі №400/2880/20 законної сили) визначене у податкових повідомленнях-рішеннях від 23.09.2019 №6, №6 грошове зобов`язання вважалось неузгодженим.

У зв`язку із узгодженням податкового зобов`язання, ГУ ДПС у Миколаївській області 29.07.2021 прийнято податкову вимогу №0-1408.

Проте, визначену у податковій вимозі від 29.07.2021 №0-1408 суму податкового боргу ФОП ОСОБА_1 добровільно у визначені вимогами податкового законодавства строки сплачено не було.

Означене послугувало підставою для звернення Головного управління ДПС у Миколаївській області до суду з даною позовною заявою.

Здійснюючи перегляд оскаржуваної частини рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно із підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (підпункт 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Як установлено пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Порядок нарахування пені визначено статтею 129 Податкового кодексу України.

Згідно із п.п.129.1.1-129.1.5 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається:

- при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом;

- при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання;

- при виявленні контролюючим органом за результатами перевірки заниження податковим агентом податкового зобов`язання при нарахуванні (виплаті) оподатковуваного доходу на користь нерезидентів або інших платників податків та/або несвоєчасної сплати, несплати (неперерахування) податковим агентом утриманих (нарахованих) податків до або під час виплати оподатковуваного доходу на користь нерезидента або іншого платника податків - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податковим агентом суми податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом;

- у випадку несвоєчасного повернення надміру/помилково сплачених платежів, а також несвоєчасного відшкодування сум податку на додану вартість - починаючи з першого дня, наступного за останнім днем граничного строку повернення таких коштів.

Отже, за правилами вищенаведених законодавчих приписів фінансові санкції у вигляді нарахування пені до платників податків застосовуються за весь період заниження податкового зобов`язання на суму такого заниження, оскільки платник весь період, коли він не декларував та не сплачував податки, користувався коштами, які він повинен був сплатити до бюджету.

Як зазначено в акті перевірки від 23.08.2019 №1207/14-29-13-05/ НОМЕР_1 , податкову декларацію № за звітний (податковий) період, за який виявлено заниження, ФОП ОСОБА_1 до контролюючого органу подано 08.02.2019.

Граничний день сплати за звітний (податковий) період, за який виявлено заниження 21.02.2019.

Дата початку нарахування пені 22.02.2019 (перший робочий день, наступний за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання).

Як стверджує податковий орган, така пеня нараховувалась до 29.02.2020, тобто з урахуванням приписів абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України.

На підтвердження вищевказаного позивачем до матеріалів справи додано розрахунки пені, обчислені на виявлені органом ДПС суми заниження податкових зобов`язань (а.с.79, 80).

Отже, за наслідками встановлених фактичних обставин справи колегія суддів зазначає, що в даному випадку контролюючим органом нараховано ФОП ОСОБА_1 пеню за період заниження податкового зобов`язання на суму такого заниження до 29.02.2020 включно.

Жодних доказів на підтвердження того, що спірну пеню суб`єкту господарювання нараховано в період дії встановленого Кабінетом Міністрів України карантину, матеріали справи не містять.

Також, суд апеляційної інстанції уважає неправильним висновок окружного адміністративного суду про те, що пеню податковим органом нараховано 12.07.2021, адже така дата свідчить лише про день коли такі відомості було відображено в ІКПП.

Наведе жодним чином не вказує на період за який було нараховано спірну пеню.

Вищеозначене спростовує відповідні висновки суду першої інстанції в оскаржуваній частині судового рішення.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено апеляційним судом у даній справі.

Згідно із п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Як установлено колегією суддів, судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а відтак оскаржувана частина рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 у справі №400/333/22 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області - задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 у справі №400/333/22 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 65463,89 грн. - скасувати.

Прийняти у вказаній частині нове судове рішення.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в дохід держави податковий борг в сумі 65463 (шістдесят п`ять тисяч чотириста шістдесят три)грн. 89коп.

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 у справі №400/333/22 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді Т.М. Танасогло А.В. Крусян