Справа № 260/7157/23
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2023-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про закриття провадження в адміністративній справі

08 вересня 2023 рокум. Ужгород№ 260/7157/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващиліна Р.О.

при секретарі судового засідання Неміш Т.В.

за участю:

позивача: представник - не з`явився,

відповідача: представник - Жупан А.Ю.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання відповідача про закриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального закладу "Хустський базовий медичний фаховий коледж" Закарпатської обласної ради про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Комунального закладу "Хустський базовий медичний фаховий коледж" Закарпатської обласної ради, в якому просить: 1) визнати протиправними та скасувати накази директора комунального закладу «Хустський базовий медичний фаховий коледж» Закарпатської обласної ради №42-К «Про скорочення штату працівників та внесення змін до штатного розпису»; №43-К «Про затвердження штатного розпису»; (індивідуальний акт) №65-К «Про переведення на іншу посаду»; 2) поновити ОСОБА_1 на посаді заступника директора з навчально-практичної роботи комунального закладу «Хустський базовий медичний фаховий коледж» Закарпатської обласної ради на 1,0 ставки з посадовим окладом відповідно до норм чинного законодавства України з 04.07.2023; 3) стягнути з Комунального закладу «Хустський базовий медичний фаховий коледж» Закарпатської обласної ради на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу через усунення з посади заступника директора з навчально-практичної роботи за період з 04.07.2023 до моменту набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 06 вересня 2023 року представник відповідача заявив клопотання про закриття провадження у справі, обґрунтоване тим, що відповідач не є суб`єктом владних повноважень, а посада директора та заступника директора коледжу не відноситься до посад державної (публічної) служби.

Позивач в судове засідання 06 вересня 2023 року не з`явилася.

Вирішуючи питання обґрунтованості заявленого клопотання та наявності підстав для закриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом оскарження в даній адміністративній справі є рішення директора Комунального закладу "Хустський базовий медичний фаховий коледж" щодо скорочення штату працівників та затвердження нового штатного розпису, а також переведення позивача, заступника директора навчального закладу з навчально-практичної роботи, на іншу посаду.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

П. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України надає визначення поняттю «адміністративна справа», відповідно до якого такою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з дефініцією, наданою в п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Нормами п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що до предметної юрисдикції адміністративних судів відносяться справи у спорах з проводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Таким чином, основою характеризуючою ознакою трудових спорів, які можуть бути розглянуті в порядку адміністративного судочинства, є публічних характер таких трудових правовідносин.

Визначення поняттю «публічна служба» надається в п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, відповідно до якого такою є діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отже, для набуття спором ознак публічно-правового в контексті ст. 19 КАС України спірні правовідносини мають безпосередньо випливати з перебування особи на посаді, яка віднесена до публічної служби, та здійснення нею службової діяльності.

Спеціальним законом, що встановлює принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, є Закон України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 р. (далі Закон №889).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 1 Закону №889, державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Нормами п. 15 ч. 3 ст. 3 Закону №889 визначено, що дія цього Закону не поширюється, в тому числі, на працівників державних підприємств, установ, організацій, інших суб`єктів господарювання державної форми власності, а також навчальних закладів, заснованих державними органами.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебувала на посаді заступника директора з навчально-практичної роботи Комунального закладу "Хустський базовий медичний фаховий коледж". Спірні правовідносини виникли з питань зміни штатної структури навчального закладу та переведення позивача на іншу посаду.

Відповідно до Статуту Комунального закладу "Хустський базовий медичний фаховий коледж", такий є комунальним закладом фахової передвищої освіти.

Основні правові, організаційні, фінансові засади функціонування системи фахової передвищої освіти регулюються Законом України "Про фахову передвищу освіту" від 06.06.2019 №2745-VIII (далі Закон №2745).

Відповідно до норм ч. 1 ст. 35 Закону №2745, безпосереднє управління діяльністю закладу фахової передвищої освіти здійснює його керівник (директор, начальник тощо). Права, обов`язки та відповідальність керівника закладу фахової передвищої освіти визначаються законодавством і установчими документами закладу фахової передвищої освіти.

Вищенаведене кореспондується також з п. 7.2 Статуту Комунального закладу "Хустський базовий медичний фаховий коледж".

Згідно п. 7.5.4 Статуту директор закладу, серед іншого, формує його структуру, формує і затверджує штатний розпис відповідно до законодавства, приймає рішення про прийняття на роботу, звільнення з роботи працівників закладу, а також інші передбачені законодавством про працю рішення у сфері трудових відносин.

Вказане кореспондується також з положеннями ч. 3 ст. 35 Закону №2745.

Педагогічні та інші працівники приймаються на роботу та звільняються з роботи керівником закладу фахової передвищої освіти (керівником закладу вищої освіти, іншої юридичної особи, до складу яких входить структурний підрозділ, основним видом діяльності якого є освітня діяльність у сфері фахової передвищої освіти) (ч. 4 ст. 59 Закону).

Ч. 1 ст. 58 Закону України "Про освіту" від 05.09.2017 № 2145-VIII передбачено, що педагогічну діяльність у закладах освіти здійснюють особи, які працюють на посадах педагогічних працівників.

Проте жодним законодавчим актом, що регламентує правові основи діяльності закладів фахової передвищої освіти, не передбачено, що педагогічна діяльність педагогічних працівників носить публічний характер.

Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 присягу державного службовця не приймала.

З наведеного випливає, що правовідносини, що склалися між позивачем та відповідачем, не є публічно-правовими, оскільки спір між фізичною особою ОСОБА_1 та Комунальним закладом "Хустський базовий медичний фаховий коледж" не стосується питань проходження публічної служби, а виник з приводу врегулювання трудових відносин між працівником та роботодавцем, а також стосується питань організації діяльності та штатної структури навчального закладу.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2018 року №807/1446/15.

Ч. 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що трудові відносини всіх працівників регулює Кодекс законів про працю України, ст. 2 якого, зокрема, гарантовано право працівників на звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади.

З огляду на обставини справи, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу бажання позивача реалізувати своє право на працю, а тому в даному випадку предмет спору носить приватноправовий характер та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Таким чином, спір, що стосується трудових правовідносин працівників, трудова діяльність яких не пов`язана з проходженням публічної служби, має вирішуватись за правилами цивільного судочинства.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 у справі №520/6612/17, від 27 березня 2019 року у справі №814/2514/17, від 01 квітня 2020 року у справі №804/2823/16 та від 07 квітня 2021 року у справі №320/2654/19.

Окрім того, суд зазначає, що наказ директора Комунального закладу "Хустський базовий медичний фаховий коледж" не є рішенням суб`єкта владних повноважень, оскільки навчальний заклад таким суб`єктом не являється.

Термін "суб`єкт владних повноважень" в розумінні норм КАС України означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС).

Однак Комунальний закладу "Хустський базовий медичний фаховий коледж" жодних публічно-владних управлінських функцій не виконує, а являється закладом фахової передвищної освіти, що проводить освітню діяльність, пов`язану із здобуттям фахової передвищної освіти в галузі знань.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів ". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

З метою забезпечення кращого захисту прав, свобод фізичних та юридичних осіб в різних сферах суспільних правовідносин, здійснення якісного та неупередженого судочинства, належної організації діяльності судів України, запроваджено систему спеціалізації судів при розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З цією метою процесуальними кодексами, зокрема, врегульовані питання щодо предметної підсудності спорів у всіх суспільних правовідносинах, які підлягають оскарженню в судовому порядку, тобто чітко визначено конкретні категорії справ, які має право розглядати суд певної юрисдикцію, що покладено в основу функціонування системи судочинства України. Тому суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні ч. 1 ст. 6 Конвенції.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що даний спір пов`язаний з захистом трудових прав позивача та не пов`язаний з проходженням нею публічної служби, Закарпатський окружний адміністративний суд не є «встановленим законом судом» щодо розгляду такого спору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що даний спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства, а тому провадження у справі слід закрити.

Керуючись ст. 183, п. 1 ч. 1 ст. 238, ст.ст. 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі задовольнити.

2. Закрити провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) до Комунального закладу "Хустський базовий медичний фаховий коледж" Закарпатської обласної ради (місцезнаходження: вул. Львівська, буд. 143, м. Хуст, Закарпатська область, 90400, код ЄДРПОУ - 02010706) про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

3. Роз`яснити позивачу, що дану справу належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

4. Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

СуддяР.О. Ващилін