Справа № 280/6542/21
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2023-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 280/6542/21

адміністративне провадження № К/990/28758/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської О.Р. (далі - Суд), перевіривши касаційну скаргу Комунального підприємства «Запоріжринок» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 лютого 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2023 року у справі №280/6542/21 за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області до Комунального підприємства «Запоріжринок» про застосування заходів реагування,

УСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Комунального підприємства «Запоріжринок» (далі - відповідач), в якому просило:

- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель, приміщень та павільйонів ринків Комунального підприємства "Запоріжринок", розташованих за адресами: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, 32; Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Європейська, 3; Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Поштова, 141а; Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Молодіжна, 89а; Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 47; Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 2; Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Лахтинська, 12а; Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 56, встановивши судовим рішенням спосіб і порядок його виконання шляхом зобов`язання Комунального підприємства "Запоріжринок" повністю зупинити експлуатацію будівель, приміщень та павільйонів ринків за вищевказаними адресами, окрім робіт, пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, до повного усунення цих порушень.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09 лютого 2023 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2023 року, позов задоволено.

21 серпня 2023 року до Суду надійшла касаційна скарга Комунального підприємства «Запоріжринок» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 лютого 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2023 року у справі №280/6542/21.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, Суд установив, що у скарзі скаржником не зазначено конкретного пункту передбаченого частиною четвертою статті 328 КАС України, а саме підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку.

Отже, враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, Суд не має права самостійно визначати підстави касаційного оскарження, визначені пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.

Щодо посилання заявника на те, що суди попередніх інстанцій під час вирішення цього спору не врахували висновків Верховного Суду, викладених у постановах у подібних правовідносинах, то Суд зазначає, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).

Суд також зауважує, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в мотивувальній частині постанови. Саме лише зазначення у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.

Отже, неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, як підстави для касаційного оскарження, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі з подібними правовідносинами.

Не можна посилатися на неврахування висновку Верховного Суду, як на підставу для касаційного оскарження, якщо відмінність у судових рішеннях зумовлена неоднаковими фактичними обставинами справ, які мають юридичне значення, а не різним застосуванням норми.

Так, при встановленні доцільності посилання на постанови Верховного Суду, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, як на підставу для перегляду оскаржуваного рішення за пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, кожен правовий висновок Верховного Суду потребує оцінки на релевантність у двох аспектах: чи є правовідносини подібними та чи зберігає ця правова позиція юридичну силу до спірних правовідносин, зважаючи на редакцію відповідних законодавчих актів.

У такому випадку правовий висновок розглядається "не відірвано" від самого рішення, а через призму конкретних спірних правовідносин та відповідних застосовуваних редакцій нормативно-правових актів.

Водночас скаржником указаних вимог не дотримано, оскільки не систематизовано, який висновок суду апеляційної інстанції щодо застосування конкретної норм права суперечить позиції Верховного Суду щодо застосування цієї ж норми, а також не обґрунтовано, що ця правова позиція Верховного Суду зберігає юридичну силу до спірних правовідносин, тобто має місце однакове правове регулювання спірних правовідносин.

Також Судом установлено, що у касаційній скарзі заявник вказує на те, що судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права, оскільки не було залучено до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Запорізьку міську раду, оскільки власником КП «Запоріжринок» є територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Водночас Суд зауважує, що за правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

За приписами пункту 4 частини третьої статті 353 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Таким чином, скаржнику у касаційній скарзі з посиланням на пункт 4 статті 328 КАС України у сукупності з посиланням на пункт 4 частини другої статті 353 КАС України необхідно навести обґрунтування у чому саме полягає порушення його прав та інтересів оскаржуваними судовими рішеннями в межах розгляду предмета цього спору.

З урахуванням викладеного, Суд дійшов висновку, що скаржником не обґрунтовано наявності правових підстав для оскарження судового рішення, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Судом установлено, що зміст касаційної скарги зводиться до незгоди скаржника з рішеннями судів попередніх інстанцій з підстав неправильного застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, викладу фактичних обставин справи з посиланням на нормативно-правові акти, однак без належного обґрунтування підпунктів частини четвертої статті 328 КАС України, що суперечить вимогам статті 330 КАС України та унеможливлює вирішення Судом питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Ураховуючи те, що скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтями 248, 328, 332, 334, 341, 353 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Комунального підприємства «Запоріжринок» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 лютого 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2023 року у справі №280/6542/21 повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є статочною та не може бути оскаржена.

Суддя: О.Р. Радишевська