Справа № 460/19467/23
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2023-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
Рівненський окружний адміністративний суд в особі судді Нор У.М., після одержання позовної заяви
доВійськової частини НОМЕР_1
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:
визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо надання відповіддю від 05.05.2023 за №501/26/266 не повної інформації на запит ОСОБА_1 від 08 04,2023 наданого у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 достовірну точну та повну інформацію на запит від 08.04.2023 з урахуванням норм Закону України «Про доступ до публічної інформації»;
визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо надання відповіддю від 19.05.2023 за №501/26/302 не повної інформації на запит ОСОБА_1 від 13.05.2023 наданого у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації»;
визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо надання відповіддю від 01.06.2023 за №501/26/331 не повної інформації на запит ОСОБА_1 від 13.05.2023 наданого у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації»;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 достовірну точну та повну інформацію на запит від 13.05.2023 з урахуванням норм Закону України «Про доступ до публічної інформації»;
визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо надання відповіддю від 05.06.2023 за №501/26/338 не повної інформації на запит ОСОБА_1 від 26.05.2023 наданого у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації»;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 достовірну точну та повну інформацію на запит від 26.05.2023 з урахуванням норм Закону України «Про доступ до публічної інформації»;
визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо надання відповіддю від 04 05 2023 за №501/26/267 не повної інформації на пункт 1-3 запиту ОСОБА_1 від 07.04.2023 наданого у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації»;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 достовірну точну та повну інформацію на пункт 1-3 запиту від 07.04.2023;
визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо надання відповіддю від 19.05.2023 за №501/26/303 не повної інформації на запит ОСОБА_1 від 11.05.2023 наданого у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації»;
визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо надання відповіддю від 01.06.2023 за №501/26/332 не повної інформації на запит ОСОБА_1 від 11.05.2023 наданого у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації»;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 достовірну точну та повну інформацію на запит від 11.05.2023 з урахуванням норм Закону України «Про доступ до публічної інформації»;
визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо надання відповіддю від 05.06.2023 за №501/26/337 не повної інформації на запит ОСОБА_1 від 29.05.2023 наданого у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації»;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 достовірну точну та повну інформацію на запит від 29.05.2023 з урахуванням норм Закону України «Про доступ до публічної інформації»;
визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови відповіддю від 19.07.2023 за №501/26/403 у наданні інформації на пункт 5 запиту ОСОБА_1 від 29.06.2023 наданого у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації»;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 достовірну точну та повну інформацію на пункт 5 запиту від 29.06.2023 з урахуванням норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011.
Ухвалою від 21.08.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано 10-денний строк для усунення її недоліків шляхом подання до суду документа про сплату судового збору
ОСОБА_1 подав до суду клопотання, в якому просив звільнити від сплати судового збору у зв`язку з тим, що в нього на утриманні багатодітна сім`я, троє неповнолітніх дітей, непрацююча дружина та він є пенсіонером, який звільнений за станом здоров`я, та є учасником бойових дій.
При цьому, суд зазначає, що будь-яких доказів, що підтверджують скрутне матеріальне становище матеріали справи не містять. Також позивачем не надано доказів, які можуть підтвердити, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік.
Щодо доводів позивача про звільнення від сплати судового збору у даній справі як учасника бойових дій, суд повторно доводить до відома позивача про безпідставність його доводів у цій частині, оскільки спір у даній справі не пов`язаний із захистом прав позивача, що безпосередньо пов`язані із реалізацією ним статусу учасника бойових дій.
Суд зазначає, що конструкція пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, в якому йдеться про "справи, пов`язані з порушенням їхніх прав", вказує на категорію справ, в яких учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору. Якби лише наявність в особи такого статусу надавала у цій частині пільгу, то відпадала б необхідність у формулюванні другої частини зазначеної норми закону про уточнення характеру порушених прав.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон № 3551-XII). У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.
Суд зазначає, що заявлені позовні вимоги звернені щодо розгляду звернень позивача відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» та не зумовлені порушенням відповідачем порядку розгляду звернень саме учасників бойових дій, не стосуються обсягу соціальних гарантій учасників бойових дій, їх соціального і правового захисту, а отже відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI.
Тобто, позивачем при зверненні до суду вимог про порушення його прав, передбачених статтею 12 Закону № 3551-XII не заявлено, що свідчить про відсутність підстав для звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI.
Саме такі висновки зазначені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № ЗП/9901/4/19.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 545/1149/17 вказано, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.
У постанові від 12.02.2020 Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що підстави для відступу від неї відсутні.
В ухвалі від 17.02.2020 у справі №9901/517/19 Верховний Суд дійшов висновку, що якщо предмет позову не зачіпає порядку, обсягу соціальних гарантій учасників бойових дій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту ветеранів війни, на позивача не розповсюджуються пільги, встановлені у пункті 13 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір".
Відтак, суд зазначає про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" у даній справі.
"…Суд ще раз нагадує, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду (див. пункт 54 вище і, особливо, вищезазначене рішення, там само, пункт 61 і далі у справі "Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства"). Більше того, Суд вважає, що положення пункту 1 статті 6 про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (див., mutatis mutandis, рішення суду у справі "Ейрі проти Ірландії", п. 25-26)" (п.59 рішення у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001).
"Відповідно Суд постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції" (п. 60 рішення у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001).
Враховуючи висновки Європейського суду з прав людини суд зазначає, що принцип юридичної рівності в найзагальнішому сенсі означає, що до однойменних суб`єктів не можуть застосовуватися будь-які розрізнення, винятки, обмеження чи переваги з огляду на певні їхні властивості. Процесуальна рівність (засада рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом) забезпечує гарантії доступності до правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в частині першій статті 55 Конституції України. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.
За правилами пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
За правилами частин п`ятої-сьомої цієї статті, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.
Керуючись статтями 169, 241, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В :
Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 07 вересня 2023 року

Суддя У.М. Нор