Справа № 500/4751/23
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2023-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4751/23

08 вересня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Патмос" до Бережанського відділу державної виконавчої служби Тернопільського району Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору і виступає на стороні відповідача Державна служба України з безпеки на транспорті, в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Патмос" (далі - позивач) звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Бережанського відділу державної виконавчої служби Тернопільського району Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору і виступає на стороні відповідача Державна служба України з безпеки на транспорті, в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить зобов`язати Бережанський відділ державної виконавчої служби Тернопільського району Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винести постанову про закриття виконавчого провадження № 72199083 відкритого на підставі постанови від 10.07.2023 щодо стягнення з ПП "Патмос" 17000,00 грн та повернути виконавчий документ (Постанову про застосування адміністративно господарського штрафу № 324932 від 28.03.2023 Відділу державного нагляду (контролю) в Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області винесено постанову №324932 від 28.03.2023 про застосування до ПП "Патмос" адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн, яку було пред`явлено до примусового виконання.

Позивач вказує, що вважає дії старшого державного виконавця правомірними підчас відкриття даного провадження, оскільки на нього підчас відкриття виконавчого провадження не покладається обов`язок, щодо перевірки інформації про набрання чинності виконавчого документу згідно Закону України "Про виконавче провадження".

Поряд із цим, оскільки вказана постанова не набрала чинності та оскаржується в Тернопільському окружному адміністративному суді у справі № 500/2023/23, позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив винести постанову про закриття виконавчого провадження та повернення виконавчого документу стягувачу.

Однак, відповідачем не було вжито відповідних дій передбачених п. 4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою судді від 04.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Дану ухвалу відповідач отримав 04.08.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, однак відзиву на позовну заяву, як і інших клопотань суду не подав.

24.08.2023 на адресу суду надійшли пояснення третьої особи, в яких представник вказує, що пред`являючи виконавчий документ до виконання Відділ державного нагляду (контролю) у Тернопільській області діяв в межах повноважень та у спосіб визначений законодавством України.

Зазначає, що для ефективного захисту прав, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість застосування забезпечення позову шляхом зупинення дії індивідуального акта до винесення судового рішення (арк. справи 24-27).

05.09.2023 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на пояснення третьої особи, в якій останній вказує, що обраний спосіб захисту порушених прав та інтересів, є належним і найбільш ефективним, оскільки саме він, передбачає можливість забезпечення захисту всіх порушених прав та інтересів позивача, а при задоволені вимог про визнання протиправним та скасування виконавчого документу також позбавить його необхідності вчиненні інших додаткових дій, спрямованих на закриття виконавчого провадження, які могли б настати, при обрані іншого способу захисту порушеного права такого як, забезпечення позову шляхом зупинення виконання акту індивідуальної дії, оскільки даний спосіб захисту не передбачає закриття виконавчого провадження, що в свою чергу не зумовлює зміни інформації в Автоматизованій системі виконавчого провадження, а лише його зупинення, що є недоречним в даному випадку оскільки, створює наслідки для вжиття додаткових дій, пов`язаних із закриттям виконавчого провадження з різних підстав, та не позбавляє позивача обов`язку сплати виконавчого збору, що нараховується автоматично незважаючи на подальше скасування виконавчого документу, забезпеченого зупиненням виконання акту індивідуальної дії.

Зважаючи на те, що третя особа знала про відкриття судового провадження по справі №500/2023/23 предметом розгляду якої є оскарження вказаної постанови вона мала право пред`явити її до виконання, лише після спливу п`ятиденного терміну з моменту відмови в задоволені позовних вимог і даний п`ятиденний термін мав бути наданий позивачу, для добровільного виконання рішення.

Тому, позивач обрав саме такий спосіб захисту свої порушених прав, який на його думку є найбільш ефективним в даному випадку, як зобов`язання вчинити відповідача відповідні дії, а саме: винести постанову, якою закрити виконавче провадження, а виконавчий документ повернути стягувану як такий, що не підлягає виконанню на підставі п. 4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", що належним чином забезпечує як захист його прав так і інтересів (арк. справи 31-34).

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що за результатами розгляду акта №352619 від 07.02.2023 начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову №324932 від 28.03.2023 про застосування до ПП "Патмос" адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн (арк. справи 5), яку було пред`явлено до примусового виконання.

Постановою державного виконавця Бережанського відділу державної виконавчої служби Тернопільського району Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.07.2023 відкрито виконавче провадження №72199083 з виконання вказаної постанови (арк. справи 6-7).

Позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій зокрема просив винести постанову про закриття виконавчого провадження та повернення виконавчого документу стягувачу через не набрання ним чинності.

В обґрунтування даної заяви позивач вказував на те, що ним оскаржено в судовому порядку постанову №324932 від 28.03.2023 про застосування до ПП "Патмос" адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн, на підставі якої відкрито виконавче провадження №72199083 (арк. справи 8-9).

Однак, станом на момент звернення до суду із даним позовом відповідачем виконавче провадження не закрито.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 3, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як рішень інших державних органів, які законом визнані виконавчими документами.

Відповідно до статті 238 Господарського кодексу України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Абзацом третім статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006, слідує, що адміністративно-господарські штрафи за порушення, передбачені частиною першою статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", накладаються шляхом винесення керівником (або його заступником) органу державного контролю (Укртрансбезпеки чи її територіального органу) відповідної постанови, яка є обов`язковою для виконання правопорушником.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що примусове виконання постанови Укртрансбезпеки чи її територіального органу про накладення адміністративно-господарського штрафу віднесене до компетенції Державної виконавчої служби. Тобто, за умови відсутності факту добровільного виконання такого рішення органу державного контролю, воно підлягає виконанню на підставі Закону України "Про виконавче провадження" та фактично відноситься до категорії виконавчих документів: рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу (пункт 7 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII).

В даному випадку центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) є Бережанський відділ державної виконавчої служби Тернопільського району Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону №1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з частиною четвертою статті 4 Закону №1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

А в силу вимог частини п`ятої цієї ж статті, постанову про відкриття виконавчого провадження виконавець виносить не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа.

У позовній заяві позивач зазначає, що вважає дії старшого державного виконавця правомірними підчас відкриття виконавчого провадження №72199083, оскільки на нього при відкритті виконавчого провадження не покладається обов`язок, щодо перевірки інформації про набрання чинності виконавчого документу згідно Закону України "Про виконавче провадження".

Поряд із цим, позивач вважає, що після оскарження в судовому порядку постанови №324932 від 28.03.2023 про застосування до ПП "Патмос" адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн, на підставі якої відкрито виконавче провадження №72199083 у відповідача виник обов`язок закриття даного виконавчого провадження та повернення виконавчого документу стягувачу через не набрання ним чинності.

Насамперед суд вважає за необхідне зазначити, що Закон України "Про виконавче провадження" не містить поняття "закриття" виконавчого провадження.

Нормами даного Закону передбачено лише зупинення та закінчення виконавчого провадження.

Так, у відповідності до ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі:

1) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу;

2) зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа;

3) зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення;

4) відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника);

5) звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону;

6) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення;

7) якщо вони вчиняються до оптового постачальника електричної енергії відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії";

8) затвердження плану санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) якщо стягувач включений до плану санації;

9) надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

10) включення (за кожним кредитором, який є стягувачем у відповідному виконавчому провадженні) підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", оператор газотранспортної системи, оператори газорозподільних систем, електропостачальники, оператори системи розподілу (як правонаступники в частині прав та обов`язків за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією), у тому числі їхні правонаступники у разі заміни стягувача у виконавчому провадженні, а також теплогенеруючі організації, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення;

11) встановлення мораторію на звернення стягнення на активи боржника за зобов`язаннями підприємств залізничного транспорту, майно яких розміщене на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження;

12) включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації;

12-1) відкриття виконавчого провадження після завершення приватизації єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу господарського товариства, якщо виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, стосується зобов`язань боржника - державного або комунального підприємства, господарського товариства, які виникли до завершення приватизації єдиного майнового комплексу такого державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу господарського товариства;

13) наявності підстав, передбачених статтею 2-1 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку";

14) наявності підстав, передбачених статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств";

15) якщо сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", за умови перебування боржника в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу;

16) якщо рішенням, на підставі якого видано виконавчий документ, зобов`язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановити оператору газорозподільних систем економічно обґрунтований тариф на послуги з розподілу природного газу з включенням компенсацій за період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2020 року включно;

17) позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, що встановлюється згідно із Законом України "Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та членів їхніх сімей".

Згідно з ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення;

2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення;

3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника;

4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена;

7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів;

9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону;

14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України;

15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки;

16) врегулювання (погашення, списання) відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз", оператором газотранспортної системи та операторами газорозподільних систем, за спожитий природний газ, а також послуги з його транспортування та розподілу відповідно, перед теплогенеруючими організаціями за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, перед електропостачальниками або операторами системи розподілу (як правонаступниками в частині прав та обов`язків за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією) за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням, яке набрало законної сили;

17) списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в повному обсязі сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа;

18) списання згідно з пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" сум недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа;

19) прийняття Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про початок процедури ліквідації банку-боржника;

19-1) якщо відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню незалежно від дати укладення такої угоди;

19-2) врегулювання (погашення, списання) відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість учасників процедури врегулювання заборгованості, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням, яке набрало законної сили;

20) врегулювання (погашення, списання) оператором газорозподільної системи заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", якщо таке виконавче провадження розпочато за рішенням про зобов`язання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановити оператору газорозподільної системи економічно обґрунтований тариф на послуги з розподілу природного газу з включенням компенсацій за період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2020 року включно.

Отже, з наведеного слідує, що нормами Закону України "Про виконавче провадження" не передбачено ні зупинення не закінчення виконавчих дій у разі оскарження постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Поряд із цим, суд зауважує, що законодавець передбачив вид забезпечення позову, як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа і задоволення такої заяви про забезпечення слугувало б підставою для зупинення виконавчого провадження на підставі п.2 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження".

Щодо посилання позивача на те, що при обрані іншого способу захисту порушеного права такого як, забезпечення позову шляхом зупинення виконання акту індивідуальної дії, не зумовлює зміни інформації в Автоматизованій системі виконавчого провадження, і є недоречним в даному випадку оскільки, створює наслідки для вжиття додаткових дій, пов`язаних із закриттям виконавчого провадження з різних підстав, та не позбавляє позивача обов`язку сплати виконавчого збору, суд зазначає, що хоч нарахування виконавчого збору і здійснюється автоматично, однак за установленою судовою практикою, його стягнення здійснюється лише за умови реального стягнення боргу із боржника.

Крім цього, у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. (ч.7 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження")

При цьому відповідно до ч.1 ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Таким чином, у разі набрання законної сили рішенням суду про скасування адміністративно-господарського штрафу права позивача на порушення яких він посилається у даному позову будуть відновлені.

Додатково, суд критично оцінює посилання позивача на протиправність дій Державної служби України з безпеки на транспорті щодо надсилання постанови на примусове виконання, оскільки остання не є відповідачем у справі і такі вимоги не є предметом даного спору.

Натомість, як встановлено судом та не заперечується самим позивачам, дії виконавця відповідали вимогам закону та є правомірними.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом під час розгляду справи не встановлено, у межах спірних правовідносин, наявності в діях державного виконавця порушень вимог Закону №1404-VIII.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку із тим, що у задоволенні адміністративного позову судом відмовлено, розподіл судових витрат в порядку статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судом не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Приватного підприємства "Патмос" до Бережанського відділу державної виконавчої служби Тернопільського району Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору і виступає на стороні відповідача Державна служба України з безпеки на транспорті, в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 08 вересня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Приватне підприємство "Патмос" (місцезнаходження: вул. Котляревського, 69/154, м. Тернопіль, 46003, );

відповідач:

- Бережанський відділ державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Банкова, 6, м. Бережани, Тернопільський район, Тернопільська область, 47501, );

третя особа:

- Державна служба України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: вул. Антоновича, 51, м. Київ, 01135, ) .

Головуючий суддя Баб`юк П.М.