Справа № 520/758/23
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2023-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 520/758/23

адміністративне провадження № К/990/29586/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року у справі №520/758/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області за участю третьої особи Державної казначейської служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби у Полтавській області (далі - ГУ ДКСУ в Полтавській області, відповідач), третя особа Державна казначейська служба України ( далі - ДКСУ), в якому, з урахуванням уточнень, просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області від 28 грудня 2022 року № 04-22-10/7250 про відкладення виконання виконавчого листа від 14 грудня 2022 року в адміністративній справі № 520/4854/21 від 15 липня 2022 року;

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області виконати допущене до негайного виконання рішення про стягнення коштів (виконавчий лист від 14 грудня 2022 року в адміністративній справі № 520/4854/21 від 15 липня 2022 року) в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення суми за один місяць 57337 (п`ятдесят сім тисяч триста тридцять сім) грн 06 коп (22 - кількість робочих днів у березні 2021 року х 2606,23 грн. - середньоденна заробітна плата);

- стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі: 1073 грн 60 коп.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року у справі №520/758/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державна казначейська служба України про визнання протиправним та скасування рішення - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано лист у формі рішення Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області № 04-22-10/7250 від 28 грудня 2022 року.

Зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 13 грудня 2022 року та від 21 грудня 2022 року щодо негайного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15 липня 2022 року в адміністративній справі № 520/4854/21 в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення суми з один місяць.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області (вул.Шевченка, 1,36011, ) витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року в справі № 520/758/23 скасовано в частині задоволення позову.

Прийнято в цій частині нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби у Полтавській області, третя особа Державна казначейська служба України про визнання протиправним та скасування рішення.

Не погоджуючись із цим судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), подавши її 28 серпня 2023 року через систему «Електронний суд».

У своїй касаційній скарзі скаржник просить постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року у справі №520/758/23 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд вважає за потрібне повернути її скаржнику з наступних підстав.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 351 цього Кодексу.

Згідно з пунктом четвертим частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Перевіркою змісту касаційної скарги встановлено, що скаржник, на виконання вимог статті 330 КАС України, як на підставу звернення до Суду посилається на пункти 1, 2, 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Водночас, суд касаційної інстанції звертає увагу скаржника, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).

Обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення:

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу (для пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Разом з тим, оскаржуючи судові рішення суду апеляційної інстанції на підставі пунктів 1, 2, 3 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник лише цитує норми закону, що, в свою чергу, не є належним обґрунтуванням підстав звернення до суду касаційної інстанції, у розумінні пунктів 1, 2,3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Скаржник, серед іншого, обґрунтовує касаційну скаргу тим, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для учасника справи, що за змістом відповідає підпунктам «а, в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Суд звертає увагу скаржника, що пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України містить перелік виключних випадків, які допускають можливість касаційного перегляду судових рішень, ухвалених у справах незначної складності та/або таких, які розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Посилання на кожен з підпунктів пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України повинно бути належним чином обґрунтовано.

Суд зазначає, що посилання на підпункти пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не звільняє особу від обов`язку обґрунтування підстав касаційного оскарження у взаємозв`язку із посиланням на частину четверту статті 328 КАС України та не є достатнім для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Зазначене свідчить, що скаржник формально підійшов до питання належного оформлення касаційної скарги, зокрема, в частині зазначення підстав касаційного оскарження судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій із урахуванням вимог частини четвертої статті 328 КАС України. Аргументи касаційної скарги зводяться до викладення обставин справи, цитування нормативно правових актів, зазначення, що судами попередніх інстанцій судові рішення ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.

Отже, касаційну скаргу належить повернути як таку, що не містить підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, для касаційного оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року у справі №520/758/23.

На підставі наведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року у справі №520/758/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області за участю третьої особи Державної казначейської служби України про визнання протиправним та скасування рішення повернути особі, яка її подала.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

………………………….

Н.М. Мартинюк,

Суддя Верховного Суду