Справа № 457/1122/23
Суддя: Марчук В. І.
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 457/1122/23
провадження №2-а/457/9/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого - судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Ярова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Трускавецького міського суду Львівської області з адміністративним позовом до Головне управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови серія БАД № 779230 від 26.07.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.Позовні вимоги мотивує тим, що вважає притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним, небунтованим та недоведеним, а постанова така, що підлягає скасуванню. Зокрема вказує, що оскаржувана постанова була прийнята працівником поліції без його участі, самостійно у службовому автомобілі без врахування його пояснень та зауважень після чого була вручена йому для підписання.Під час ознайомлення з фабулою даної постанови йому стало відомо, що 26.07.2023 о 18:00 в м. Борислав по вул. Грушевського, 20 водій ОСОБА_1 керуючи т.з. Volkswagen Passat з д.н.з. НОМЕР_1 (хоча зазначений транспортний засіб із вказаним державним номерним знаком не існує, натомість існує транспортний засіб Volkswagen Passat з державним номерним знаком НОМЕР_2 ) порушив правила стоянки транспортних засобів, а саме здійснив стоянку т.з. у місці де заборонена зупинка, ближче 10-ти метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив п.15.9и; 15.10а ПДР України. Зазначає, що оскільки оскаржувана постанова була винесена без його участі та без врахування його пояснень, з метою отримання її копії, він дану постанову підписав, при цьому вказавши, що із нею категорично не погоджується.Також звертає увагу суду, щоу винесеній постанові будь-яких доказів, передбачених чинним законодавством, на підтвердження вчинення ним вказаного правопорушення відсутні, оскільки працівниками поліції не було проведено замірів відстані від виїзду, не вказано, з якої прилеглої території був виїзд, чи створено перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, як і не зазначено технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеофіксація. Тому вважає недоведеним факт вчинення ним правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а постанову такою, що не відповідає вимогам закону, відтак просив її скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 07 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 29 серпня 2023 року.

В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву в якій розгляд справи просив проводити без його участі, на задоволенні позову наполягав, одночасно просив повернути йому сплачену суму штрафу в розмірі 340 гривень 00 копійок згідно квитанції АТ КБ «Приватбанк» №0.0..1 від 04.08.2023 року. При цьому, зазначив, що сплата штрафу в сумі 340 грн. не є визнанням ним оскаржуваної постанови, натомість є способом захисту від застосування щодо нього додаткових штрафних санкцій чи скерування оскаржуваної постанови до відділу ДВС.

Відповідач Головне управління Національної поліції у Львівській області свого представника в судове засідання не направило, про дату, час і місце судового засідання повідомлено належним чином. Клопотання про відкладення справи та заява про розгляд справи за відсутності його представника до суду не надходили. Відзив на позов відповідач до суду не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Судом встановлено, що постановою серії БАД № 779230 від 26.07.2023 року, винесеною інспектором відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області капітаном поліції Дроздом О.І., ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за те що він, 26.07.2023 26.07.2023 о 18:00 в м. Борислав по вул. Грушевського, 20 керуючи т.з. Volkswagen Passat з д.н.з. НОМЕР_1 порушив правила стоянки транспортних засобів, а саме здійснив стоянку т.з. у місці де заборонена зупинка, ближче 10-ти метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив п.15.9и; 15.10а ПДР України.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Згідно з п. 15.9 «и» ПДР зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Частина 1 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1 ст.121 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до Конституції та Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 283 КУпАП закріплено вимоги до змісту постанови про адміністративне правопорушення зазначено, де повинні міститися: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. У постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, вказуються відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З аналізу зазначених правових норм можна зробити висновок, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , 26 липня 2023 року, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat з д.н.з. НОМЕР_1 порушив правила стоянки транспортних засобів, а саме здійснив стоянку т.з. у місці де заборонена зупинка, ближче 10-ти метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив п.15.9и; 15.10а ПДР України.

Із долученої копії технічного паспорта, вбачається, що автомобілю, яким користується позивач, присвоєно державний номерний знак НОМЕР_2 , що суперечить номерному знаку який вказаний у постанові серії БАД № 779230, винесеної 26.07.2023 року інспектором відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області капітаном поліції Дроздом Олегом Івановичем.

Крім цього, правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними та допустимими доказами.

Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення. Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки тощо. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

На підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу, що б підтверджувало вчинене правопорушення.

Також, згідно правової позиції Верхового Суду, викладеної у постановах від 08.02.2018 у справі 760/3696/16-а, від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а, належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

В оскаржуваній постанові серії БАД № 779230, винесеної 26.07.2023 року зазначено, що позивач здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, однак, жодних доказів, а саме проведення заміру відстані відповідачем не надано, як і не зазначено, з якої прилеглої території був виїзд.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд вважає, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, є недоведеним, а оскаржувана постанова відповідачем винесена не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачем не підтверджено належними доказами правомірність винесеного оскаржуваного рішення, не доведено викладенні в постанові обставини та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що посилання позивача в обґрунтування вимог щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими і доведеними, у зв`язку з чим, вимоги позивача підлягають задоволенню, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 340 грн. підлягає скасуванню.

Застосовуючи спосіб захисту порушеного права, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП і п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України постанову належить скасувати, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім цього відповідно до положень ст.304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно з ч.1 ст.296 КУпАП скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв`язаних з цією постановою. У разі неможливості повернення предмета повертається його вартість.

Враховуючи вищевикладене суд, приходить до висновку про необхідність повернення ОСОБА_1 сплачену суму штрафу в розмірі 340 гривень 00 копійок.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Оскільки позов задоволено, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72, 76, 77, 229, 241-246, 255, 286 КАС України, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Головне управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАД № 779230, винесену 26.07.2023 року інспектором відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області капітаном поліції Дроздом Олегом Івановичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) сплачену суму штрафу в розмірі 340 гривень 00 копійок згідно квитанції АТ КБ «Приватбанк» №0.0..1 від 04.08.2023 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Львівській області на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому ст.ст. 288, 297 КАС України.

Суддя: В. І. Марчук