Справа № 320/4248/19
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/4248/19 Суддя (судді) першої інстанції: Горобцова Я.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства "Восход-Україна" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Восход-Україна" до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА

Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДФС у Київській області, в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення № від 14 березня 2019 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, оскільки рішення суду ухвалене з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що позивачем помилково було сплачено податок на додану вартість згідно із податковою вимогою № 6649-17 від 07.08.2017 на інший рахунок, при цьому вжиті заходи для зарахування сплаченої суми на правильний рахунок були безрезультатними, а тому позивач сплатив суму, визначену вказаною вимогою повторно. Оскільки підприємством вживалися всі необхідні дії для своєчасної сплати податку на додану вартість, тому у податкового органу відсутні підстави для нарахування позивачу штрафних санкцій.

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, який обґрунтував тим, що відповідно до п. 57.3 статті 57 ПК України позивач зобов`язаний був самостійно сплатити узгоджену суму, визначену податковим повідомленням-рішенням № , протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження, тобто після набрання законної сили постановою апеляційного суду у справі № 810/730/17. Також зазначає, що п. 126.1 ст. 126 ПУ України передбачає, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, передбачених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу. Окрім того, відповідач вказує на те, що позивачем не заперечується, що узгоджена сума податкового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням № , сплачена 24.10.2017, згідно із платіжним дорученням № 1185 на суму 203530,10 грн., тобто з пропуском строку, встановленого ст. 57 ПК України.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, розгляд справи в суді першої інстанції в порядку спрощеного провадження, введення в Україні воєнного стану та враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач зареєстрований в якості юридичної особи 11 червня 1991 року, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.101).

Головним управлінням ДФС у Київській області 17 січня 2017 року було прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким Приватному підприємству «Восход-України» збільшено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 115736,00 грн та застосовано штрафні санкції у сумі 57868,00 грн (а.с.9).

За наслідками оскарження позивачем вказаного податкового повідомлення-рішення у судовому порядку, постановою Київського окружного адміністративного суду від 20.03.2017 у справі № 810/730/17 позов Приватного підприємства «Восход-України» задоволено та визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення від 17.01.2017 № та № 1. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2017 скасовано постанову Київського окружного адміністративного суду від 12.07.2017 та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено (а.с.11-17). Згідно з даними ЄДРСР постановою Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.07.2020 касаційну скаргу Приватного підприємства «Восход-України» залишено без задоволення, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2017 у справі №810/730/17 залишити без змін.

Головним управлінням ДФС у Київській області проведена камеральна перевірка Приватного підприємства «Восход-України» щодо своєчасності подання податкової звітності, повноти нарахування, своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання, за результатами якої складено акт від 20.08.2018 № 114/10-36-55-01/14279843 (а.с.31-32), яким встановлено порушення позивачем термінів сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість, визначені п.57.1 ст.57 п.203.2 ст. 203 ПК України 57868,00 грн та 115735,60 грн із граничним терміном сплати 02.08.2017 фактично сплачено 24.10.2017, тобто із затримкою 83 дні. На підставі акту перевірки Головним управлінням ДФС у Київській області прийнято податкове-повідомлення рішення від 10.09.2018 № , яким до позивача за затримку сплати грошового зобов`язання на суму 173603,30 грн на 83 календарних дні застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 34720,72 грн (а.с.34).

Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржено позивачем до Державної фіскальної служби України та рішенням Державної фіскальної служби України від 08.01.2019 № 552/6/99-99-11-06-01-25 частково задоволено скаргу, а податкове повідомлення-рішення від 10.09.2018 № скасовано, оскільки при його оформленні не враховано положення п. 42.1 ст. 42 ПК України (а.с.55-75).

В подальшому, на підставі акта перевірки від 20.08.2018 № 114/10-36-55-01/14279843 та рішення Державної фіскальної служби України від 08.01.2019 № 552/6/99-99-11-06-01-25, ГУ ДФС у Київській області винесено нове податкове повідомлення-рішення від 14.03.2019 №, яким за затримку сплати грошового зобов`язання на суму 173603,30 грн на 83 календарних дні застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 34720,72 грн (а.с.77)

Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що позивач не спростував факт затримки більше ніж на 30 календарних днів сплати узгодженої суми грошового зобов`язання, визначеної податковим повідомленням-рішенням від 17 січня 2017 року №.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пп. 49.18.1, пп.49.18.2 п.49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Згідно з п.57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

На підтвердження сплати податкового боргу матеріали справи містять платіжні доручення:

- від 30 серпня 2017 року № 941 (а.с.23) на суму 223 883,11 грн;

- від 24 жовтня 2017 року № 1185 (а.с.30) на суму 203 530,10 грн;

При цьому, як визнається сторонами, у платіжному дорученні від 30 серпня 2017 року № 941 невірно зазначено рахунок для сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з ПДВ, визначеної податковим повідомленням-рішенням від 17 січня 2017 року №.

Позивач зазначає, що після виявлення зазначеної помилки він звернувся до Києво-Святошинської ОДПІ (Обухівське відділення) із заявами 18 вересня 2017 року та від 19 вересня 2017 року про повернення суми бюджетного відшкодування суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (а.с.25, 28) та в подальшому платіжним дорученням від 24 жовтня 2017 року № 1185 провів оплату податкової заборгованості на належний рахунок.

Колегія суддів зазначає, що допущені в платіжному дорученні помилки при сплаті податкової заборгованості не свідчать про несплату необхідної суми податку у визначений законодавством строк, за умови, що сплата відбулась вчасно та в подальшому такі кошти підлягали зарахуванню на єдиний казначейський рахунок, що не спричинює настання жодних негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету та держави в цілому.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постановах Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі №822/3323/17 та від 16 квітня 2019 року у справі №826/1096/16, який в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст. 43 Бюджетного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Згідно з ч. 5 ст. 45 Бюджетного кодексу України податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Пунктом 22.4 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника. Банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов`язання необхідно встановити, що у строк, передбачений пунктом 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків не вчиняв дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету. Здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету в строк, встановлений чинним податковим законодавством, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова, а тому не може бути підставою для притягнення платника до відповідальності за несплату або несвоєчасну сплату податків, зборів чи інших обов`язкових платежів.

Відповідно до п.126.1 ст.126 ПК України у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно з абз.2 п.57.3 ст.57 ПК України у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Водночас судом встановлено, що сума ПДВ, визначена у податковому повідомленні-рішенні № від 17 січня 2017 року набула статусу узгодженої 12.07.2017, у зв`язку з набранням законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2017 у справі №810/730/17, тобто, в силу абз.2 п.57.3 ст.57 ПК України визначена сума узгодженого грошового зобов`язання підлягала сплаті до 22.07.2017 включно.

Разом з тим, здійснюючи сплату узгодженої заборгованості як платіжним дорученням від 30 серпня 2017 року № 941 (а.с.23) на суму 223 883,11 грн, так і від 24 жовтня 2017 року № 1185 (а.с.30) на суму 203 530,10 грн позивачем порушено встановлені законодавством строки для її сплати на строк більше 30 днів, що є підставою для притягнення платника податків до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу, відповідно до п.126.1 ст.126 ПК України.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів вважає, що оскаржуване податкове повідомлення рішення винесено відповідачем обґрунтовано та за наявності підстав для застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених п.126.1 ст.126 ПК України.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Восход-України» - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови виготовлено 06 вересня 2023 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма