Справа № 620/2945/23
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2023-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2945/23 Суддя (судді) першої інстанції: Тихоненко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В.Ю., Парінова А.Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26.01.2022 №65 про відмову у переведенні позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" та не включення до стажу державної служби періоду роботи: на посаді інструктора виконавчого комітету Городнянської районної ради народних депутатів Чернігівської області з 06.11.1987 по 27.11.1988; на посаді інструктора - ревізора Городнянського райкому профспілки працівників агропромислового комплексу з 28.11.1988 по 24.10.1990; на посаді провідного державного фінансового інспектора Чернігівської міжрайонної державної фінансової інспекції з 08.10.2014 по 31.12.2014;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати позивачу до стажу державної служби стаж на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, а саме період роботи: з 06.11.1987 по 27.11.1988 на посаді інструктора виконавчого комітету Городнянської районної ради народних депутатів Чернігівської області (1 рік 23 дні); з 28.11.1988 по 24.10.1990 на посаді інструктора - ревізора Городнянського райкому профспілки працівників агропромислового комплексу (1 рік 10 місяців 22 дні); з 08.10.2014 по 31.12.2014 на посаді провідного державного фінансового інспектора Чернігівської міжрайонної державної фінансової інспекції (2 місяці 23 дні);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути питання про переведення позивача з 18.01.2023 на пенсію за віком в порядку встановленому відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу", як особи, що набула стаж державної служби не менше 20 років на момент вступу в дію Закону України від 10.12.2015 №889-VІІІ "Про державну службу". При призначенні пенсії державного службовця врахувати довідки про складові заробітної плати для нарахування пенсії держслужбовця, надані позивачем: від 11.01.2023 №26-17-27/10 про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг та вислугу років) станом на січень 2023 року; від 11.01.2023 №26-17-27/11 про середні розміри надбавок, премій та інших виплат за грудень 2022 року, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26.01.2022 №65 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби стаж на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, а саме період роботи: з 06.11.1987 по 27.11.1988 на посаді інструктора виконавчого комітету Городнянської районної ради народних депутатів Чернігівської області (1 рік 23 дні); з 28.11.1988 по 24.10.1990 на посаді інструктора - ревізора Городнянського райкому профспілки працівників агропромислового комплексу (1 рік 10 місяців 22 дні); з 08.10.2014 по 31.12.2014 на посаді провідного державного фінансового інспектора Чернігівської міжрайонної державної фінансової інспекції (2 місяці 23 дні).

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перевести ОСОБА_1 з 18.01.2023 на пенсію за віком в порядку встановленому відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу", як особу, що набула стаж державної служби не менше 20 років на момент вступу в дію Закону України від 10.12.2015 №889-VІІІ "Про державну службу".

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції, з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та ухвалити нову постанову, якою позов залишити без задоволення.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги прийшов до помилкового висновку щодо існування підстав для задоволення позовних вимог, оскільки наявний у позивача стаж не достатній для призначення пенсії.

До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

18 січня 2023 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про переведення на інший вид пенсії, а саме за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з 18.01.2023.

Для перерахунку пенсії позивач, зокрема надала довідки за формами, затвердженими постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3, видані за останнім місцем роботи, а саме Північним офісом Держаудитслужби: від 11.01.2023 № 26-17-27/ 10 про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг та вислугу років) станом за січень 2023 року; від 11.01.2023 № 26-17-27/11 про середні розміри надбавок, премій та інших виплат за грудень 2022 року, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії.

Рішенням №65 від 26.01.2022, направленим позивачу Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області листом від 27.01.2023 № 2500-0205-8/5723 яким Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області відмовлено у проведенні перерахунку пенсії за віком відповідно до вимог Закону України від 10.12. 2015 № 889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон № 889).

У оскаржуваному рішенні Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області зазначено про те, що відповідно до пунктів 10 і 12 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом (01.05.2016) займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Під час розгляду наданих заявником документів, а саме трудової книжки НОМЕР_1 від 04.09.1979 встановлено, що період роботи з 02.12.1998 по 22.12.2015 належить до категорії посад державних службовців віднесених до відповідних категорій посад державних службовців складає 16 років 10 місяців 07 днів. Також, при розгляді документів встановлено, що в довідці від 11.01.2023 № 26-17-27/ 11 вказані надбавки, премії та інші суми за грудень 2022, а не за 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням на пенсію. Враховуючи вищенаведене, прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 за заявою від 18.01.2023 № 873.

Вважаючи вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернулася до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

01 травня 2016 року набув чинності Закон України "Про Державну службу" від 10.12. 2015 № 889-VIII, згідно розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано таким, що втратив чинність, зокрема, попередній Закон "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п.п.10 і 12 цього розділу.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягни пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відтак, необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до вказаної статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абз.1 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Тобто до 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01 травня 2016 року, відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.

Відповідно до п.10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889- VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 попереднього Закону у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно п.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889- VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ст. 37 Закону № 3723- ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірних висновків, що після 01 травня 2016 року зберігається право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ лише тих осіб, які мають стаж державної служби, визначений п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII, та мають передбачені ч.1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 04 квітня 2018 року у зразковій справі № 822/524/18, що відповідно до частини 5 статті 242 КАС України суд враховує під час застосування до спірних правовідносин.

Верховний Суд в постанові від 03 липня 2018 року у справі №569/350/17 дійшов висновку, що незалежно від того, чи працювала особа станом на день набрання чинності Закону № 889-VIII на держслужбі, за наявності у особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу держслужби, така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення, підставою для відмови став висновок про недостатність стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби станом на 01.05.2016.

Зокрема, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області зроблено висновки про відсутність підстав для включення до стажу державної служби позивача періоди роботи: з 06.11.1987 по 29.11.1988 на посаді інструктора виконавчого комітету Городнянської районної Ради народних депутатів Чернігівської області - 1 рік 23 дні; з 30.11.1988 по 24.10.1990 на посаді інструктора - ревізора Городнянського районного комітету профспілки працівників агропромислового комплексу - 1 рік 10 місяців 22 дні; з 08.10.2014 по 31.12.2014 на посаді провідного державного фінансового інспектора Чернігівської міжрайонної державної фінансової інспекції - 2 місяці 23 дні.

Натомість, період роботи позивача на посаді інструктора Городнянського райвиконкому та інструктора - ревізора Городнянського райкому профспілки працівників агропромислового комплексу з 06.11.1987 по 24.10.1990 підлягає зарахуванню в розрахунок стажу роботи, яка відноситься до державної служби, з наступних підстав.

Стаж державної служби обчислюється відповідно до статті 46 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року N 889-VIII (набрав чинності з 01.05.2016 року) та Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року N 229. Відповідно до пункту 5 зазначеного Порядку стаж державної служби обчислюється у днях, місяцях і роках.

Пунктом 8 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону N 889 передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, стаж державної служби за період роботи до 01 травня 2016 обчислюється відповідно до законодавства, яке діяло раніше, а саме відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року N 283 (далі - Порядок № 283), додатка до нього та інших нормативно-правових актів.

Абзацами 1-3 пункту 2 Порядку № 283 встановлено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.

У зазначеному додатку наведено Перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби.

Цим Переліком, серед іншого, передбачено виконавчі комітети місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи.

Згідно записів трудової книжки серія НОМЕР_1 , позивач призначена на посаду інструктора виконавчого комітету Городнянської районної ради народних депутатів Чернігівської області з 06 листопада 1987 року (розпорядження №111-р від 05.11.1987) і звільнена з займаної посади 29.11.1988 (розпорядження №110-р від 28.11.1988).

З огляду на викладене, робота позивача на посаді інструктора Городнянського райвиконкому з 06.11.1987 по 29.11.1988 - 1 рік 23 дні, підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Вищевказаним Порядком № 283 також передбачено зарахування до стажу державної служби періоду роботи в організаціях, передбачених абзацом 4 пункту З Положення про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за вислугу років працівникам органів виконавчої влади та інших державних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1993 №1049 (далі - Положення №1049).

За приписами пункту 3 Положення №1049, до стажу роботи, який дає право на одержання надбавки за вислугу років, зараховується стаж роботи в організаціях (крім роботи у кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених в статті 118 Кодексу законів про працю України, зокрема в партійних, профспілкових і комсомольських на виборних та відповідних посадах.

Згідно статті 118 КЗпП України, працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Отже, щодо зарахування до стажу державної служби періодів роботи в партійних, профспілкових і комсомольських органах, то Порядком обчислення стажу державної служби передбачено зарахування до стажу державної служби періоду роботи в організаціях, названих абзацом 4 п.З Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 20.12.1993 за №1049, у якому йдеться про стаж роботи в організаціях (крім роботи в кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених ст.118 КЗпП України, а саме: партійних, профспілкових та комсомольських.

Таким чином, законодавством передбачено зарахування стажу роботи в партійних профспілкових та комсомольських організаціях до стажу державного службовця, особам які працювали на виборних та відповідальних посадах в органах до 24 жовтня 1990 року.

Відповідальною вважається посада, прийняття на яку здійснювалось колегіальним органом (рішення, бюро, комітету, постановою конференції, зборів) партійних, профспілкових, комсомольських організацій.

Документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи (пункт 4 Порядку № 283).

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_2 прийнята на посаду інструктора - ревізора Городнянського райкому профспілки працівників агропромислового комплексу з 28 листопада 1988 року за рішенням президії Городнянського райкому профспілки робітників агропромислового комплексу (протокол № 28 засідання президії райкому профспілки працівників агропромислового комплексу від 16.12.1988).

09.12.1993 ОСОБА_1 затверджена головним бухгалтером Городнянського райкому профспілки працівників агропромислового комплексу (протокол № 30 засідання президії райкому профспілки працівників агропромислового комплексу від 28.12.1993).

01.11.1994 ОСОБА_1 звільнено з роботи головного бухгалтера райкому профспілки у зв`язку з переходом на інше місце роботи по переведенню (протокол № 35 засідання президії райкому профспілки працівників агропромислового комплексу від 03.11.1994).

Записи в трудовій книжці позивача підтверджуються Архівною довідкою вих. №07-02/117 від 08.02.2023, в якій зазначено про те, що в документах постійного зберігання архівного фонду Городнянського районного комітету профспілки працівників сільського господарства м. Городня Чернігівської області є протоколи засідання президії райкому профспілки працівників агропромислового комплексу, які містять відомості про прийняття на роботу та звільнення з роботи ОСОБА_1 .

Прийняття на посади ОСОБА_1 здійснювалось виборним колегіальним органом - президією Городнянського райкому профспілки робітників агропромислового комплексу.

Те що, президія Городнянського райкому профспілки робітників агропромислового комплексу є виборним колегіальним органом підтверджується наступним.

Професійна спілка працівників агропромислового комплексу України (далі - Профспілка) є всеукраїнською добровільною, неприбутковою громадською організацією.

Відповідно до п.1.3. Статуту професійної спілки працівників агропромислового комплексу України, затвердженого 25.05.1990 зі змінами, (далі - Статут) Профспілка організовує свою діяльність на демократичних засадах і принципах: виборності всіх профспілкових органів з низу до верху; звітності всіх виборних органів перед організаціями Профспілки, що їх обрали, виборними органами вищих за статусом органами Профспілки, підпорядкування нижчих за статусом виборних органів вищим у межах повноважень, визначених цим Статутом; колегіальності в роботі.

Відповідно до п.5.1. Статуту місцеві організації Профспілки (міські, районні організації) утворюються за рішенням зборів (конференцій).

Відповідно до п. 5.4 Статуту у період між конференціями повноваження щодо реалізації завдань Профспілки здійснює керівний виборний орган місцевої, обласної, Київської міської, Кримської республіканської організацій Профспілки.

Відповідно до п. 5.5 та 5.5.8 Статуту керівні виборні органи (комітети, Ради) місцевих, обласних, Київської міської, Кримської республіканської організацій Профспілки обирають або формують прямим делегуванням виконавчі виборні органи (президія, виконком), засідання яких проводиться у разі необхідності, але не рідше одного разу на квартал.

Рішення президії приймається більшістю голосів присутніх на її засіданні членів, які мають право голосу та заноситься в протокол засідання президії.

Вищезазначене також підтверджується довідкою, наданою Чернігівською обласною організацією професійної спілки працівників агропромислового комплексу України від 29.12.2022 вих. № 26, де зазначено, що відповідно до Всеукраїнського Статуту професійної спілки працівників агропромислового комплексу України, виборні органи Профспілки, її організацій мають статус керівних (комітети, ради) і виконавчих (президії і виконкоми). Виборні органи здійснюють свою діяльність у межах повноважень, визначених Статутом Профспілки. Рішення керівних і виконавчих виборних органів приймаються колегіально шляхом голосування.

Таким чином, президія Городнянського райкому профспілки робітників агропромислового комплексу є виборним колегіальним органом, а отже посада інструктора - ревізора Городнянського райкому профспілки працівників агропромислового комплексу, прийняття на яку здійснювалось цим органом, відноситься до категорії відповідальних посад, а відтак згідно положень ст. 118 КЗпП України, стаж відповідної роботи позивача на вказаній посаді з 28 листопада 1988 року по 24 жовтня 1990 року підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Також, період роботи позивача на посаді провідного державного фінансового інспектора Чернігівської міжрайонної державної фінансової інспекції з 08.10.2014 по 31.12.2014 - 2 місяці 23 дні необхідно зараховувати в розрахунок стажу роботи, яка відноситься до державної служби з наступних підстав.

Так, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області встановлено, що посади в період роботи позивача з 02.12.1998 по 22.12.2015 належать до категорії посад державних службовців, про що зазначено останнім в рішенні.

В періоді з 08.10.2014 по 31.12.2014 ОСОБА_1 , як і більшість працівників Чернігівської міжрайонної державної фінансової інспекції та її вищого органу - Державної фінансової інспекції в Чернігівській області, знаходилась у відпустці без збереження заробітної плати через відсутність в установі бюджетного фінансування на оплату праці в цей період.

Відповідно до п. 2 ст. 46 Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу" (із змінами) до стажу державної служби зараховується період, коли державний службовець не працював з поважних причин, але залишався у трудових відносинах з державним органом.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229 "Про затвердження Порядку обчислення стажу державної служби", передбачено, що: стаж державної служби обчислюється відповідно до частини другої статті 46 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон).

До стажу державної служби зараховуються: час перебування на посаді державної служби відповідно до Закону; період, коли державний службовець не працював з поважних причин, але залишався у трудових відносинах з державним органом.

Держслужбовець має право на відпустки, соціальне та пенсійне забезпечення (п.5 частини першої ст. 7 Закону України від 10.12.2015 № 889, у тому числі на додаткові відпустки, зокрема відпустки без збереження заробітної плати (частина друга ст. 58 Закону № 889).

Пунктом 5 частини першої ст. 4 Закону України "Про відпустки" встановлено, що одним із видів відпусток є відпустки без збереження заробітної плати.

Працівнику може надаватись відпустка без збереження заробітної плати за сімейними обставинами та з інших причин на термін обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом.

Враховуючи зазначене, в періоді з 08.10.2014 по 31.12.2014 ОСОБА_1 не працювала з поважної причини та знаходилась у трудових відносинах з Державною фінансовою інспекцією в Чернігівській області, що підтверджується записами в трудовій книжці та довідкою, наданою Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області від 04.01.2023 вих. № 262509-16/1-2023.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 дійсно перебувала у трудових відносинах з Державною фінансовою інспекцією в Чернігівській області в період з 02.12.1998 по 22.12.2015, як наслідок робота ОСОБА_1 на посаді провідного державного фінансового інспектора Чернігівської міжрайонної фінансової інспекції за період з 08.10.2014 по 31.12.2014 - 2 місяці 23 дні підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.08.1996 № 912 обчислення стажу державної служби належить до компетенції кадрової служби державного органу, з яким державний службовець перебував у трудових відносинах. Кадрова служба у кожному конкретному випадку на підставі чинного законодавства, вивчення записів трудової книжки, відповідних довідок чи архівних документів має самостійно прийняти рішення щодо зарахування окремих періодів роботи до стажу державної служби.

Згідно додатку до довідки, наданої Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області від 04.01.2023 вих. №262509-16/1-2023, а саме наказу про звільнення №220-0 від 11.12.2015, ОСОБА_1 звільнено з посади провідного державного фінансового інспектора Чернігівської міжрайонної державної фінансової інспекції з 22.12.2015, у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників.

Наказом №220-0 від 11.12.2015 позивачу передбачено виплатити грошову компенсацію за невикористані 15 календарних днів додаткової оплачуваної відпустки за стаж державної служби понад 19 років за період роботи з 15.12.2014 по 14.12.2015.

Виникнення у державного службовця права на додаткову оплачувану відпустку та її тривалість прямо залежить від наявності у нього відповідного стажу державної служби, а не від відпрацьованого державним службовцем часу у відповідному робочому році.

Отже, додаткова відпустка конкретної тривалості надається державним службовцям (посадовим особам місцевого самоврядування) після дати досягнення відповідного стажу роботи на державній службі.

Також, вищезазначеним наказом позивачу передбачено виплатити грошову компенсацію за невикористані 15 календарних днів додаткової оплачуваної відпустки за стаж державної служби понад 20 років за період роботи з 15.12.2015.

Відтак, станом на 15.12.2015 позивач вже мала стаж державної служби понад 20 років, при тому що звільнилася 22 грудня 2015 року.

Пунктом 12 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" N 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Умовою збереження права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" є наявність не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, а не 20 років страхового стажу роботи на цих посадах.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що загальний стаж державної служби ОСОБА_1 має бути врахований при обрахуванні стажу державної служби для призначення пенсії державного службовця за віком і станом на 01.05.2016 складає більше 20 років (20 років 15 днів), а саме: 16 років 10 місяців 07 днів нараховані відповідачем 2 за період роботи з 02.12.1998 по 22.12.2015; 2 роки 11 місяців 15 днів за період роботи з 06.11.1987 по 24.10.1990; 2 місяці 23 дні за період роботи з 08.10.2014 по 31.12.2014.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постанові від 15.01.2020 № 334/4034/16-а в подібних правовідносинах.

Відтак, висновки суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26.01.2022 №65 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" та зобов`язання зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби стаж на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, а саме період роботи: з 06.11.1987 по 27.11.1988 на посаді інструктора виконавчого комітету Городнянської районної ради народних депутатів Чернігівської області (1 рік 23 дні); з 28.11.1988 по 24.10.1990 на посаді інструктора - ревізора Городнянського райкому профспілки працівників агропромислового комплексу (1 рік 10 місяців 22 дні); з 08.10.2014 по 31.12.2014 на посаді провідного державного фінансового інспектора Чернігівської міжрайонної державної фінансової інспекції (2 місяці 23 дні); зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перевести ОСОБА_1 з 18.01.2023 на пенсію за віком в порядку встановленому відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу", як особу, що набула стаж державної служби не менше 20 років на момент вступу в дію Закону України від 10.12.2015 №889-VІІІ "Про державну службу".

Що ж стосовно задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання відповідачів призначити пенсію за віком у відповідності до поданої заяви, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1, встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно пункту 4.7 вказаного Порядку, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

В свою чергу, суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. При цьому під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Колегія суддів звертає увагу, що в даному випадку, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області при прийнятті рішення про відмову у зарахуванні до загального стажу та у призначенні пенсії позивачу, не досліджувались належним чином періоди його роботи, а також, пенсійним органом, у разі наявності сумнівів не було витребувано інших додаткових документів на підтвердження стразового стажу, що в свою чергу призвело до того, що пенсійний орган уникнув обов`язок щодо надання належної оцінки таким документам.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що відповідачем не здійснено всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих позивачем документів для призначення пенсії, а прийняте рішення щодо відмови у її призначенні є необґрунтованим та передчасним.

Поряд із цим, при вирішенні позовних вимог та обранні належного засобу відновлення порушеного права, суд враховує, що позивачем в даній позовній заяві заявлено вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії та зобов`язати повторно розглянути питання про переведення позивача.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково вийшов за межі позовних вимог та зобов`язав Пенсійний фонд України здійснити фінансування виплати перерахованої пенсії позивача, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

На цій підставі адміністративні суди, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручаються у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

В даному конкретному випадку, призначенню пенсії передує встановлення наявності права на таку пенсію, як то вік та стаж роботи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що найбільш ефективний із можливих способів захисту порушеного права позивача, є зобов`язання повторно розглянути заяву позивача про переведення позивача з 18.01.2023 на пенсію за віком в порядку встановленому відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу", як особи, що набула стаж державної служби не менше 20 років на момент вступу в дію Закону України від 10.12.2015 №889-VІІІ "Про державну службу". При призначенні пенсії державного службовця врахувати довідки про складові заробітної плати для нарахування пенсії держслужбовця, надані позивачем: від 11.01.2023 №26-17-27/10 про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг та вислугу років) станом на січень 2023 року; від 11.01.2023 №26-17-27/11 про середні розміри надбавок, премій та інших виплат за грудень 2022 року, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії.

Вирішуючи питання, хто із відповідачів повинен врахувати стаж позивача та повторно розглянути заяву, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку № 22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Враховуючи вимоги Порядку № 22-1, органом, що приймав рішення за заявою позивача про призначення пенсії визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у правовідносинах щодо зарахування спірних періодів до стажу позивача та щодо повторного розгляду її заяви про призначення пенсії є Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у її призначенні.

Таким чином, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зобов`язане зарахувати до страхового стажу позивача невраховані періоди роботи.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглянувши доводи апелянта, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині з прийняттям нового рішення, згідно з яким позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області врахувати спірний стаж роботи позивач та призначити, нарахувати і виплачувати ОСОБА_1 пенсію по віку відповідно до до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 09 березня 2023 року скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби стаж на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, а саме період роботи: з 06.11.1987 по 27.11.1988 на посаді інструктора виконавчого комітету Городнянської районної ради народних депутатів Чернігівської області (1 рік 23 дні); з 28.11.1988 по 24.10.1990 на посаді інструктора - ревізора Городнянського райкому профспілки працівників агропромислового комплексу (1 рік 10 місяців 22 дні); з 08.10.2014 по 31.12.2014 на посаді провідного державного фінансового інспектора Чернігівської міжрайонної державної фінансової інспекції (2 місяці 23 дні).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути питання про переведення позивача з 18.01.2023 на пенсію за віком в порядку встановленому відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу", як особи, що набула стаж державної служби не менше 20 років на момент вступу в дію Закону України від 10.12.2015 №889-VІІІ "Про державну службу".

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 07.09.2023)