Справа № 520/8465/19
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

з питань встановлення судового контролю

06 вересня 2023 р. справа № 520/8465/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Старосєльцевої О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю по справі за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом - відповідач, орган публічної адміністрації, адміністративний орган, ГУ, Управління) про визнання протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

08.11.2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю по справі №520/8465/19, шляхом:

1) зобов`язання відповідача відобразити у своєму звіті інформацію щодо виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 р. по справі № 520/8465/19, у тому числі щодо виправлення в електронному кабінеті позивача та базах даних ПФУ і ГУ ПФУ в Харківській області недостовірної, неточної інформації щодо загального проценту розрахунку пенсії (щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці) від заробітку - змінивши його з 50% на 90 %, а також відносно основного розміру пенсії від заробітку - змінивши його з 52024 грн. 50 коп. на 103008 грн. 51 коп. Місяць підвищення розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 01.01.2021 р.), відповідно до частини третьої статті 22, частини першої статті 58, частини першої та другої статті 129-1 Конституції України, рішення Вищої ради правосуддя від 24 липня 2018 р. № 2408/0/15-18 "Про звільнення судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 у відставку" та рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 р. по адміністративній справі №520/8465/19;

2) оприлюднення Пенсійним Фондом України в електронному кабінеті позивача та в базах даних ГУ ПФУ в Харківській області, відповідно до діючого законодавства, виправлену і достовірну інформацію на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 р. по адміністративній справі № 520/8465/19 виклавши її наступним чином:

загальний процент розрахунку пенсії (щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці) від заробітку - 90 %;

основний розмір пенсії від заробітку - 103008 грн. 51 коп. (сто три тисячі вісім гривень п`ятдесят одна копійка).

Місяць підвищення розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 01.01.2021 р.).

3) виплати повністю до 19.11.2022 р. судді у відставці - ОСОБА_1 існуючу заборгованість по виплаті щомісячного грошового утримання судді у відставці, відповідно до ст. 625 ЦК України, з урахуванням індексу інфляції і 3 % річних.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2022р. заяву ОСОБА_1 було залишено без задоволення.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та норм процесуального права, просив скасувати ухвалу від 28.11.2022 по справі №520/8465/19 повністю та ухвалити судове рішення, відповідно до ч. 1 ст.382 КАС України, встановити судовий контроль за повним виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 та зобов`язати відповідача відобразити у своєму звіті суду інформацію щодо виконання рішення від 10.10.2019.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2023р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення; ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року по справі №520/8465/19 залишено без змін.

15.06.2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю по справі №520/8465/19.

В обґрунтування повторного звернення до суду заявник зазначив, що у заяві про встановлення судового контролю по адміністративній справі № 520/8465/19 від 22.11.2022р. до Харківського окружного адміністративного суду заявник ставив питання про встановлення судового контролю щодо виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2019р. по адміністративній справі № 520/8465/19, але воно залишилося не розглянутим в ухвалі Харківського окружного адміністративного суду з питань судового контролю від 28 листопада 2022р. та в постанові Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2023р. Органи ПФУ протиправно, поза межами судочинства, у порушення ч.7 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, перебрали на себе повноваження оцінювати рішення Вищої Ради Правосуддя від 24.07.2018 р. № 2408/0/15-18 та рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 р. по адміністративній справі №520/8465/19, чим підривають довіру до органів влади і позитивним обов`язком держави являється відновлення його соціальних прав.

Тому просив встановити судовий контроль за виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 р. по адміністративній справі № 520/8465/19 в частині визначення стажу роботи суддею - 25 років 8 місяці 3 дні та "здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з стажу 25 років 08 місяців 03 дні, відповідно до довідки, починаючи з 01 серпня 2018 року, з урахуванням фактично виплачених сум» і зробити відповідний перерахунок невиплаченого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до цього стажу.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2023р. прийнято до провадження (розгляду) заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю у порядку ст.382 КАС України по справі №520/8465/19 та зупинено провадження (розгляд) за заявою позивача до повернення матеріалів справи з Другого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.08.2023р. поновлено провадження з розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю по справі №520/8465/19; витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області письмові пояснення (з відповідними доказами) щодо виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2019р. по справі №520/8465/19, зокрема: відомості щодо зарахування ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) станом на 01.08.2018р. та на 01.01.2019р. до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та отримання щомісячного довічного грошовою утримання судді у відставці у розмірі 90 % - стажу 25 років 08 місяців 03 дні на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2019р. по справі №520/8465/19; відомості про розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - ОСОБА_1 після виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2019р. по справі №520/8465/19; відомості про організаційно-правові заходи, вчинені ГУ ПФУ в Харківській області на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2019р. по справі №520/8465/19.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2023р. повторно витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області вищезазначені докази.

29.08.2023 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до суду надійшли заперечення (вих. №2000-0902-8/117537 від 29.08.2023 року) на подану заяву в порядку ст. 382 КАС України, разом з витягом із пенсійної справи заявника.

В обґрунтування поданих заперечень зазначено, що на виконання рішення суду у даній справі пенсійним органом проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.08.2018 при стажі роботи на посаді судді 25 років 08 місяців 03 дні у розмірі 90% суддівської винагороди згідно довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області про заробітну плату від 09.08.2018 за № 463 та від 22.01.2019 за № 95, внаслідок якого розмір пенсії склав: з 01.08.2018 - 26.165,70 грн.; з 01.01.2019 - 39.248,55 грн.; з 01.02.2019 - 42.790,28 грн.; з 01.01.2020 - 46.822,05 грн. Доплату у сумі 8128,63 грн. за період з 10.12.2019 по 31.01.2020 виплачено у лютому 2020 року; доплату у сумі 8063,54 грн. за період з 01.01.2020 по 29.02.2020 виплачено у березні 2020 року; доплату у сумі 67.822,58 грн. за період з 01.08.2018 по 09.12.2019 виплачено у листопаді 2022 року.

В подальшому, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2021 року по справі №520/14277/2020 ОСОБА_1 було здійснено новий перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 50% суддівської винагороди згідно довідки про суддівську винагороду від 28.02.2020 за №04-52/257 при стажі роботи на посаді судді 15 років 3 місяці 9 днів, внаслідок якого розмір пенсії, що склав з 19.02.2020 - 52024,50 грн., виплачується з 01.04.2021 та нараховано кошти за період з 19.02.2020 по 31.03.2021 у сумі 69605,19 грн., які будуть виплачуватися згідно затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Оскільки рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2021 року по справі №520/14277/2020 не було визначено порядок проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, при його обчисленні застосовано норми законодавства, чинні на час, з якого проводився перерахунок, а саме ст. ст. 137, 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 за №1402-VIII.

Таким чином, пенсійним органом зазначено, що вказані рішення суду виконані в межах повноважень та відповідно до чинного законодавства.

Отже, у процесуальних документах сторін згадуються два перерахунки щомісячного довічного грошового утримання, а саме: з 01.08.2018р. (з 01.01.2019р.) на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 р. по адміністративній справі № 520/8465/19 та з 19.02.2020 р. на виконання рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2021 року по справі №520/14277/2020.

Вирішуючи питання про встановлення судового контролю у порядку ст.382 КАС України, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Верховний Суд у постанові від 10.02.2022р. по справі № 160/13013/19 дійшов наступних правових висновків.

"Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями ч. 2 ст. 14 КАС України також передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення.

Так, у рішенні по справі Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина судового процесу для цілей статті 6.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Колегія суддів зазначає, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-Позивача.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Слід зазначити, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами.

Тому після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.

В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи."

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2019р. у справі №520/8465/19 було визнано протиправним та скасовано рішення Слобожанського об`єднаного управління ПФУ м. Харкова від 01.02.2019 року про відмову ОСОБА_1 у перегляді відсотків розрахунку грошового утримання згідно заяви від 23.01.2019 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та отримання щомісячного довічного грошовою утримання судді у відставці у розмірі 90 % - стаж 25 років 08 місяців 03 дні та здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру 90 % грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та стажу 25 років 08 місяців 03 дні відповідно до довідки, починаючи з 01 серпня 2018 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

10.12.2019 року рішення суду набрало законної сили, виконавчі листи по даній справі позивачу видано 19.12.2019 року.

З наданих в запереченнях (вих. №2000-0902-8/117537 від 29.08.2023 року) Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області письмових пояснень та доказів вбачається, що на виконання рішення суду у даній справі пенсійним органом проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.08.2018 (та з 01.01.2019) при стажі роботи на посаді судді 25 років 08 місяців 03 дні у розмірі 90% суддівської винагороди згідно довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області про заробітну плату від 09.08.2018 за №463 та від 22.01.2019 за № 95, внаслідок якого розмір пенсії склав: з 01.08.2018 - 26.165,70 грн.; з 01.01.2019 - 39.248,55 грн.; з 01.02.2019 - 42.790,28 грн.; з 01.01.2020 - 46.822,05 грн.

В підтвердження вказаного відповідачем надано копії перерахунків пенсії, змістом яких підтверджено проведення ГУ перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.08.2018 (та з 01.01.2019) при стажі роботи на посаді судді 25 років 08 місяців 03 дні у розмірі 90% суддівської винагороди.

Також, з письмових пояснень пенсійного органу вбачається, що доплату у сумі 8128,63 грн. за період з 10.12.2019 по 31.01.2020 позивачу виплачено у лютому 2020 року; доплату у сумі 8063,54 грн. за період з 01.01.2020 по 29.02.2020 виплачено у березні 2020 року; доплату у сумі 67.822,58 грн. за період з 01.08.2018 по 09.12.2019 виплачено у листопаді 2022 року.

Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Однак в подальшому, заявником було ініційовано новий спір стосовно визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області від 28.02.2020 за № 04-52/257 у зв`язку з підвищенням суддівської винагороди.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2021 року по справі №520/14277/2020 ОСОБА_1 здійснено новий перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 50% суддівської винагороди згідно довідки про суддівську винагороду від 28.02.2020 за №04-52/257 при стажі роботи на посаді судді 15 років 3 місяці 9 днів, внаслідок якого розмір пенсії, що склав з 19.02.2020 - 52024,50 грн., виплачується з 01.04.2021 та нараховано кошти за період з 19.02.2020 по 31.03.2021 у сумі 69605,19 грн.

З наданих пенсійним органом письмових пояснень та перерахунків пенсії вбачається, що саме на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2021р. у справі №520/14277/2020, з 19.02.2020 р. здійснено перерахунок пенсії заявника у розмірі 50% суддівської винагороди згідно довідки про суддівську винагороду від 28.02.2020 за №04-52/257 при стажі роботи на посаді судді 15 років 3 місяці 9 днів.

При цьому, позивач не ініціював спору в частині відсоткового значення показника щомісячного довічного грошовою утримання судді у відставці стосовно перерахунку щомісячного довічного грошовою утримання судді у відставці станом на 19.02.2020р.

В наданих поясненнях відповідач зазначив, що оскільки рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2021 року по справі №520/14277/2020 не було визначено порядок проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, при його обчисленні застосовано норми законодавства, чинні на час, з якого проводився перерахунок, а саме ст. ст. 137, 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 за №1402-VIII.

Отже, з 01.08.2018 до 19.02.2020 р. відповідачем був здійснений перерахунок та проведена виплата щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці при стажі роботи на посаді судді 25 років 08 місяців 03 дні у розмірі 90% суддівської винагороди на виконання рішення суду у справі №520/8465/19.

З 19.02.2020 р. у зв`язку з виконанням іншого судового рішення по справі №520/14277/2020 пенсійним органом здійснено перерахунок пенсії заявника у розмірі 50% суддівської винагороди згідно довідки про суддівську винагороду від 28.02.2020 за №04-52/257 при стажі роботи на посаді судді 15 років 3 місяці 9 днів.

За змістом рішення суду у справі №520/8465/19 пенсійний орган було зобов`язано станом на 01.08.2018р. зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та отримання щомісячного довічного грошовою утримання судді у відставці у розмірі 90 % - стаж 25 років 08 місяців 03 дні та здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру 90 % грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, відповідно до довідки, починаючи з 01 серпня 2018 року.

Суд наголошує, що предметом справи №520/8465/19 є перерахунок щомісячного довічного грошового утримання заявника як судді у відставці виключно станом на 01.08.2018р. (та на 01.01.2019р.) відповідно до довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області про заробітну плату від 09.08.2018 за № 463 та від 22.01.2019 за № 95 та правомірність управлінського волевиявлення суб`єкта владних повноважень з приводу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.02.2019 року (рішення Слобожанського об`єднаного управління ПФУ м. Харкова від 01.02.2019 року про відмову ОСОБА_1 у перегляді відсотків розрахунку грошового утримання згідно заяви від 23.01.2019 р.).

Спір у справі №520/8465/19 стосувався не стажу роботи заявника на посаді судді як окремого та самостійного об`єкту судового захисту, а виключно в аспекті арифметичного значення показника щомісячного довічного грошового утримання заявника як судді у відставці -90 % як розрахункового еквіваленту стажу роботи на посаді судді - 25 років 08 місяців 03 дні.

Даний спір був розглянутий по суті, задовольняючи заявлену позивачем єдину не подільну за змістом позовну вимогу суд визначив тривалість стажу як необхідний елемент обчислення розміру довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці виключно стосовно випадку, що мав місце 01.08.2018р. (та 01.01.2019р.).

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2019р. по справі №520/8465/19 ґрунтується, зокрема, на п.25 розділу ХІІ Закону України від 02.06.2016р. №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України від 21.12.2016р. №1798-VIII, згідно з яким право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Саме тому у рішенні від 10.10.2019р. по справі №520/8465/19 Харківський окружний адміністративний суд дійшов до висновку, що станом на 01.08.2018р. (на 01.01.2019р.) арифметичне значення показника щомісячного довічного грошовою утримання заявника як судді у відставці має складати 90 % як розрахунковий еквівалент стаж роботи на посаді судді - 25 років 08 місяців 03 дні.

Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020р. №2-р/2020 п.25 розділу ХІІ Закону України від 02.06.2016р. №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» було визнано таким, що не відповідає Конституції України, унаслідок чого була створена нова правова підстава для перерахунку розміру раніше призначеного щомісячного довічного грошовою утримання судді у відставці.

Проте, під час такого перерахунку підлягають застосуванню не норми п.25 розділу ХІІ Закону України від 02.06.2016р. №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» та не норми ч.3 ст.141 Закону України від 07.07.2010р. №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» у редакції до внесення змін Законом України від 02.03.2015р. №213-VIII, а норми ч.3 ст.142 Закону України від 02.06.2016р. №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів».

Так, відповідно до ч.3 ст.142 Закону України від 02.06.2016р. №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Отже, з моменту припинення чинності п.25 розділу ХІІ Закону України від 02.06.2016р. №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» арифметичне значення показника щомісячного довічного грошового утримання заявника як судді у відставці під час проведення чергового перерахунку не може складати 90 % як розрахунковий еквівалент стажу роботи на посаді судді - 25 років 08 місяців 03 дні у силу приписів ч.3 ст.142 Закону України від 02.06.2016р. №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів».

Тлумачення змісту ч.3 ст.142 Закону України від 02.06.2016р. №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» неодноразово викладалось у постановах Верховного Суду, зокрема: у постановах від 15 липня 2022 року у справі № 340/2317/21, від 24 вересня 2021 року у справі №620/5437/20, від 11 жовтня 2021 року у справі № 160/10640/20 та від 15 лютого 2022 року у справі №340/161/21 і полягає у тому, що для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за правилами частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII у формулі його обрахунку має застосуватись розмір відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначений частиною третьою Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII. Крім того, перерахунок грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру відсоткового значення, визначеного частиною третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від заробітної плати працюючого судді, ставить діючих суддів та суддів, які вийшли у відставку за Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку за Законом України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI, що не відповідає базовому принципу єдності статусу суддів, який означає однаковий підхід до встановлення рівня матеріального забезпечення судді.

У справі №520/8465/19 суд не вирішував і об`єктивно не міг на майбутнє (наперед) вирішити як питання про абсолютну незмінність арифметичного значення показника щомісячного довічного грошового утримання заявника як судді у відставці - « 90%» як розрахункового еквіваленту стажу роботи на посаді судді - 25 років 08 місяців 03 дні, так і питання про те, що стаж роботи заявника на посаді судді - 25р. 08м. 03дн. назавжди співвідноситься із 90% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Висновок рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2019р. у справі №520/8465/19 про те, що стаж роботи заявника на посаді судді - 25р. 08м. 03дн. зумовлює набуття права на отримання заявником щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці саме у розмірі 90% суддівської винагороди діючого судді поширюється лише на перерахунок станом на 01.08.2018р.(та на 01.01.2019р.) проте не поширюється на майбутні випадки зміни Закону, а також на випадки проведення усіх подальших у часі перерахунків (у тому числі і станом на 18.02.2020р.).

Відтак, застосувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення у справі в даному випадку не можливо, оскільки рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2019р. у справі №520/8465/19 виконано, а порушені права заявника були відновлені, так як з 01.08.2018 до 19.02.2020 р. відповідачем був здійснений перерахунок та проведена виплата щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці при стажі роботи на посаді судді 25 років 08 місяців 03 дні у розмірі 90% суддівської винагороди.

Отже встановлювати контроль за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд у справі №520/8465/19 підстав не має.

Правомірність дій пенсійного органу при проведенні перерахунку щомісячного довічного грошовою утримання судді у відставці станом на 19.02.2020р (у тому числі розрахунку стажу роботи на посаді судді, який впливає на його розмір), який було проведено у зв`язку з виконання рішення суду у справі №520/14277/2020 не відповідає спеціальної меті судового контролю, адже буде полягати у вирішенні нового публічно-правового спору з перевіркою інших обставин, які не досліджувалися судом під час вирішення справи №520/8465/19 із застосуванням інших чинних норм законодавства.

Окрім того, як вже зазначалось судом вище, у листопаді 2022 року заявник вже звертався до суду із заявою в порядку ст. 382 КАС України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2022р. заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2023р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення; ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року по справі №520/8465/19 залишено без змін.

Так, зі змісту постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2023р. колегія суддів вважає правомірними висновки суду першої інстанції, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 по справі №520/8465/19 відносно спору стосовно пенсійного забезпечення заявника станом на 01.08.2018 відповідачем - суб`єктом владних повноважень виконано повністю, як наслідок відсутні підстави для задоволення зави про встановленні судового контролю в порядку ст. 382 КАС України.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2023р. набрала законної сили - 29.05.2023р.

Отже, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2021 року по справі №520/14277/2020 виконано.

За таких обставин, підстави для застосування процедури судового контролю за ст.382 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю по справі №520/8465/19 - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.

Суддя О.В. Старосєльцева