Справа № 440/151/23
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2023-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 р.Справа № 440/151/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.03.2023, головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 10.04.23 року по справі № 440/151/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУНП в Полтавській області), у якому просила визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Полтавській області від 28.11.2022 №1551 "Про неналежне виконання службових обов`язків, притягнення до дисциплінарної відповідальності та зменшення розміру премії" в частині оголошення догани підполковнику поліції ОСОБА_1 , заступникові начальника слідчого відділу Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, яка відповідно до наказу ГУНП від 19.09.2022 №409 о/с тимчасово виконує обов`язки за посадою заступника начальника Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області - начальника слідчого відділу, та зменшення розмірі премії за листопад 2022 року на 50%.

Позовні вимоги обґрунтувала посиланням на те, що спірний наказ в частині притягнення її до дисциплінарної відповідальності не відповідає вимогам чинного законодавства та суперечить фактичним обставинами справи. Звертала увагу на те, що у силу положень статті 39 КПК України та розділу V Положення про органи досудового розслідування Національної поліції керівник органу досудового розслідування не уповноважений здійснювати контроль за роботою підлеглих та за якістю досудового розслідування, адже відповідно до статті 40 КПК України саме слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.03.2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу задоволено.

Визнано протиправним та скасовано пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 28.11.2022 №1551 "Про неналежне виконання службових обов`язків, притягнення до дисциплінарної відповідальності та зменшення розміру премії".

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що згідно з п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до підпункту 1 пункту 4 розділу V Положення про слідчі підрозділи Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017 №570, начальник слідчого відділу територіального (відокремленого) підрозділу Національної поліції України, крім повноважень, передбачених КПК України керує діяльністю слідчого відділу та є відповідальним за виконання покладених на нього завдань, дотримання підпорядкованими слідчими вимог законодавства України.

Таким чином, відповідач вважає, що заступник начальника слідчого відділу Кременчуцького РУП ГУНП підполковник поліції Назаренко Я.А., на яку відповідно до наказів ГУНП в Полтавській області від 16.02.2022 № 88 о/с та від 19.09.2022 № 409 о/с покладене тимчасове виконання обов`язків за посадою заступника начальника Кременчуцького РУП - начальника слідчого відділу, у порушення вищенаведених норм законодавства, не здійснила належний контроль за якістю досудового розслідування, що вплинуло на організацію слідчих (розшукових дій), спрямованих на забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000516 та № 0000031.

Крім того, скаржник звертає увагу, що дисциплінарною комісією встановлено, що ОСОБА_1 не надано жодної письмової вказівки по двом кримінальним провадженням. Останньою не було погоджено із слідчими жодної слідчої (розшукової) дії, не продовжено строк на проведення вказаних дій. Дисциплінарною комісією обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

З урахуванням викладеного, відповідач вважає, що наказом ГУНП в Полтавській області від 28.11.2022 №1551 позивача правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани та зменшення розміру премії за листопад 2022 року на 50%, а при виданні оскаржуваного позивачем наказу ГУНП в Полтавській області діяло виключно у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством, не допускаючи при цьому жодних порушень прав та законних інтересів ОСОБА_1 .

Позивач не скористалася своїм правом на подання відзиву до Другого апеляційного адміністративного суду на апеляційну скаргу відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач з 07.11.2015 проходить службу в органах Національної поліції, зокрема з 10.03.2021 - на посаді заступника начальника сектору кадрового забезпечення Кременчуцького районного управління поліції ГУНП України в Полтавській області /а.с. 49/.

Наказом ГУНП в Полтавській області від 16.02.2022 №88 о/с згідно з п. 1 ч. 1 ст. 69 Закону України "Про Національну поліцію" покладено тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою заступника начальника Кременчуцького районного управління поліції - начальника слідчого відділу на підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника сектору кадрового забезпечення Кременчуцького районного управління поліції /а.с. 140/.

Наказом ГУНП в Полтавській області від 25.05.2022 №222 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника слідчого відділу Кременчуцького районного управління поліції ГУНП України в Полтавській області /а.с. 139/.

26.10.2022 Слідчим управлінням ГУНП в Полтавській області отримана вказівка першого заступника керівника Полтавської обласної прокуратури від 24.10.2022 вих.№09/1-565вих22 про усунення порушень вимог кримінального процесуального законодавства, якою вимагалось забезпечити вивчення кримінальних проваджень за ч. 2 ст. 272 КК України, вжити дієвих заходів до його активізації та прийняття остаточних рішень, а також вирішити питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчих та керівників відповідних слідчих відділів (відділень) територіальних органів ГУНП в Полтавській області, які допустили порушення вимог КПК України /а.с. 112-115/.

Наказом начальника ГУНП в Полтавській області від 03.11.2022 №931 вирішено призначити службове розслідування за фактом можливого порушення службових повноважень окремими працівниками ГУНП в Полтавській області під час досудового розслідування у кримінальних провадженнях, розпочатих за ч. 2 ст. 272 КК України; утворено дисциплінарну комісію /а.с. 110/.

У ході службового розслідування, окрім іншого встановлено, що у провадженні слідчого відділу Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області перебували кримінальні провадження від 06.10.2021 №0000516 та від 04.01.2021 №000031 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 272 КК України. У рамках кримінальних проваджень слідчим СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 прийнято рішення про закриття кримінальних проваджень у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, однак постанови слідчого скасовані першим заступником керівника Полтавської обласної прокуратури.

За висновком службового розслідування від 17.11.2022 /а.с. 57-109/ за неналежне виконання службових обов`язків, що виявилося у порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, частини другої статті 9, частини першої статті 28, статті 39 КПК України, підпунктів 1, 2 пункту 4 розділу V Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017 №570, що виразилося у зниженому контролі за роботою підлеглих та неналежному контролі за якістю досудового розслідування, що вплинуло на організацію слідчих (розшукових) дій, спрямованих на забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування у кримінальних провадженнях №№ 0000516, 0000031, визнано за доцільне оголосити догану т.в.о. заступника начальника Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області - начальнику слідчого відділу підполковнику поліції Назаренко Я.А., на підставі пункту 5 статті 23 Дисциплінарного статуту Національної поліції України при встановленні розміру премії за листопад 2022 року зменшити його на 50 відсотків (пункт 14).

Наказом ГУНП в Полтавській області від 18.11.2022 №1551 "Про неналежне виконання службових обов`язків, притягнення до дисциплінарної відповідальності та зменшення розміру премії" ОСОБА_1 оголошено догану зі зменшенням розміру премії за листопад 2022 року на 50% (пункт 1) /а.с. 127-130/.

Позивач ознайомлена зі змістом наказу 19.12.2022, що підтверджено її підписом на примірнику цього наказу /а.с. 130/.

Не погодившись з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності та зменшення розміру премії , ОСОБА_1 оскаржила його до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про невідповідність пункту 1 наказу ГУНП в Полтавській області від 28.11.2022 №1551 "Про неналежне виконання службових обов`язків, притягнення до дисциплінарної відповідальності та зменшення розміру премії" в частині оголошення догани підполковнику поліції ОСОБА_1 , заступникові начальника слідчого відділу Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, та зменшення розміру премії за листопад 2022 року на 50%.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи; зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав

Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

У пунктах 1, 2, 6 частини першої статті 18 Закону №580-VIII визначено основні обов`язки поліцейського. Зокрема, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень

Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі Дисциплінарний статут), визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

При цьому, статтею 2 Дисциплінарного статуту визначено, що за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських. Під час виконання службових обов`язків поліцейський підпорядковується лише своєму безпосередньому та прямому керівникові (частина 4 статті 2 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний: 1) створити умови, необхідні для виконання підлеглими обов`язків поліцейського; 2) поважати честь і гідність підлеглих, не допускати порушень їхніх прав та соціальних гарантій; 3) розвивати у підлеглих розумну ініціативу та самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського; 4) сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень; 5) вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності; 6) забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними; 7) контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень; 8) у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.

Зі змісту наведених положень слідує, що порушенням поліцейським службової дисципліни вважається невиконання чи неналежне виконання ним обов`язків, визначених статтею 18 Закону №580-VIII та статтею 1 Дисциплінарного статуту. При цьому, керівник, якому поліцейський підпорядкований за службою, несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни.

Положеннями статті 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.

Відповідно до приписів статті 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

При цьому, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою (стаття 18 Дисциплінарного статуту).

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 (далі також - Порядок №893), службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі (пункт 14 розділу V Порядку № 893).

Відповідно до пункту 2 розділу VI Порядку № 893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості: дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для проведення службового розслідування; форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження) (пункт 3 розділу VI Порядку №893).

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень (пункт 3 розділу IV Порядку №893).

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

В силу приписів пункту 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити, окрім іншого, наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування.

Згідно з пунктом 4 розділу VI Порядку №893 в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування, зокрема: обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено (у разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування); вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку; відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування (пункт 5 розділу VI Порядку №893).

Отже, приписами Порядку №893 передбачено, що службове розслідування має проводитися стосовно конкретного поліцейського з метою встановлення наявності чи відсутності складу дисциплінарного проступку в діянні поліцейського, з приводу якого було призначено вказане розслідування.

Разом із цим, обставини, як і причини, що зумовили проведення розслідування, а також ступінь вини поліцейського з`ясовуються під час службового розслідування, за результатами якого складається висновок, у якому, крім іншого, зазначається підстава для проведення службового розслідування та обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим та зазначається щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації.

Колегія суддів зазначає, що службове розслідуванням - це комплекс заходів, які здійснюються з метою уточнення причин, установлення обставин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, відповідальність за яке передбачена законодавством України, та ступеня вини особи (осіб), яка вчинила це правопорушення.

За своєю правовою природою висновок службового розслідування є службовим документом, який фіксує факт проведення службового розслідування і є носієм доказової інформації про обставини, що стали підставами для його призначення.

Зафіксовані в результатах службового розслідування обставини можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень суб`єкта владних повноважень, в основу яких покладені зазначені в ньому висновки. Отже, висновок за результатами службового розслідування є носієм певної інформації.

У спірних відносинах підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугував висновок службового розслідування за фактом можливого порушення службових повноважень окремими працівниками ГУНП в Полтавській області під час досудового розслідування у кримінальних провадженнях, розпочатих за ч. 2 ст. 272 КК України.

У висновку службового розслідування зазначено, що у провадженні слідчого відділу Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області перебували кримінальні провадження від 06.10.2021 №0000516 та від 04.01.2021 №000031 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 272 КК України. У рамках кримінальних проваджень слідчим СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області Марковим М.О. 20.05.2022 та 21.05.2022 прийнято рішення про закриття кримінальних проваджень у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, однак постанови слідчого скасовані першим заступником керівника Полтавської обласної прокуратури /а.с. 124-125, 137-138/.

У ході службового розслідування ОСОБА_1 надала письмові пояснення, у яких зазначила, що у рамках кримінальних проваджень було проведено ряд слідчих дій та експертиз, на підставі яких слідчим Марковим М.О. ухвалено рішення про наявність підстав для закриття кримінальних проваджень, що погоджені з процесуальним керівником Кременчуцької окружної прокуратури /а.с. 116-117/.

Оцінюючи наведені обставини, колегія суддів звертає увагу на те, що висновок службового розслідування взагалі не містить аналізу дій ОСОБА_1 , встановленої вини позивача у вчиненні дисциплінарного проступку тощо.

При цьому поза увагою дисциплінарної комісії залишена та обставина, що кримінальне провадження №000031 порушене 04.01.2021, а кримінальне провадження №0000516 - 06.10.2021, тоді як тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою заступника начальника Кременчуцького районного управління поліції - начальника слідчого відділу на ОСОБА_1 покладено лише з 16.02.2022.

Крім того, на посаду заступника начальника слідчого відділу Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області позивач призначена лише 25.05.2022, тоді як кримінальне провадження №000031 закрите 20.05.2022, а кримінальне провадження №0000516 - 21.05.2022.

Дисциплінарною комісією не встановлено умислу в діях ОСОБА_1 , склад дисциплінарного проступку не виявлений та не досліджений.

Сам лише факт скасування прокурором постанови слідчого про закриття кримінального провадження не є безумовною підставою для притягнення поліцейського, на якого покладено тимчасове виконання обов`язків керівника слідчого відділу, до дисциплінарної відповідальності.

У свою чергу, висновок службового розслідування не містить обґрунтувань того, в чому саме полягало неналежне виконання позивачем службових обов`язків.

Колегія суддів звертає увагу, що у силу частини першої статті 40 КПК України саме слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, а відповідно до частини четвертої цієї статті, слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Тож, саме на прокурора, як на процесуального керівника, покладено повноваження доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них.

У свою чергу, керівник органу досудового розслідування на підставі пункту 3 частини другої статті 39 КПК України, уповноважений лише давати слідчому письмові вказівки, які не можуть суперечити рішенням та вказівкам прокурора.

Однак, у ході проведення службового розслідування не виявлено випадків невиконання ОСОБА_1 доручень та/або вказівок прокурора у кримінальних провадженнях №№ 000031 та 0000516.

Таким чином, колегія суддів вважає за доцільне зазначити, що у висновку службового розслідування відповідачем не встановлено належним чином, зокрема, склад дисциплінарного проступку саме позивача, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; вимоги законодавства або посадові обов`язки, які було порушено; наявність вини позивача та ступень її тяжкості, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Однак, відповідач у ході розгляду справи не надав належних та допустимих доказів, що з достатньою переконливістю свідчили б про дійсне вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку через неналежне виконання своїх посадових обов`язків.

Доказів неналежного виконання службових обов`язків саме заступником начальника слідчого відділу Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_1 , неналежної організації роботи підлеглих поліцейських , відсутності контролю за їх діями ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції відповідачем не надано.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що як було правильно встановлено судом першої інстанції у висновку службового розслідування відповідачем не встановлено належним чином, зокрема, склад дисциплінарного проступку саме позивача, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; вимоги законодавства або посадові обов`язки, які було порушено; наявність вини позивача та ступень її тяжкості, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом в постанові від 23 грудня 2021 року у справі №560/199/21.

Враховуючи наведене посадовими особами, які проводили службове розслідування не було встановлено обов`язкових обставин задля об`єктивного вирішення питання про подальше притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності та визначення його виду, а отже зазначені висновки службового розслідування не можуть вважатися повними, обґрунтованими та об`єктивними.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що необхідно визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 28.11.2022 №1551 "Про неналежне виконання службових обов`язків, притягнення до дисциплінарної відповідальності та зменшення розміру премії".

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.03.2023 року по справі №440/151/23 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.03.2023 по справі № 440/151/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 07.09.2023 року