Справа № 200/11700/21
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року справа №200/11700/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року (головуючий суддя І інстанції Ушенко С.В.), складеного в повному обсязі 12 жовтня 2022 року у справі № 200/11700/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області і Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в м. Києві №60 від 28 липня 2021 року про відмову в перерахунку пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати Головне управління ПФУ в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії з 22.07.2021 з урахуванням положень ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» та сплатити суми несплаченої пенсії з урахуванням перерахунку пенсії та здійснених виплат з врахуванням висновків суду, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1, що дає право на призначення пенсії періодів роботи:

з 01.09.1992 по 02.09.1992 - 2 дні учбова відпустка на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля»;

з 01.11.1994 по 01.11.1994, з 01.03.2014 по 01.03.2014, з 01.08.2014 по 04.08.2014, з 01.09.2014 по 02.09.2014, з 01.03.2015 по 03.03.2015, з 28.12.2016 по 01.01.2017 (всього 15 днів безоплатної відпустки) на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля»;

та до страхового і пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 періоди роботи з 01.05.2010 по 31.12.2010, з 01.02.2018 по 22.07.2021 на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля»

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 28.07.2021 № 60, яким ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 22.07.2021 про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах із зарахуванням до його пільгового стажу за Списком № 1 періоду з 01.09.1992 по 02.09.1992 - 2 дні учбової відпустки на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» та до пільгового і страхового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 01.05.2010 по 31.12.2010 і з 01.02.2018 по 22.07.2021 на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», з урахуванням положень ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці».

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 200/11700/21 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що позивачу відмовлено в перерахунку пенсії з урахуванням норм ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки у нього відсутній необхідний пільговий стаж роботи за Списком №1, у зв`язку з тим, що він в періоди з 01.09.1992 по 02.09.1992, з 01.11.1994 по 01.11.1994, з 01.03.2014 по 01.03.2014, з 01.08.2014 по 04.08.2014, з 01.09.2014 по 02,09.2014, з 01.03.2015 по 03.03.2015, з 28.12.2016 по 01.01.2017 знаходився в безоплатній відпустці за власним бажанням, а не у зв`язку з виробничою необхідністю. Крім того, відповідач вважає, що підстави для зарахування до страхового та пільгового стажу позивача періодів його роботи з 01.05.2010 по 31.12.2010, з 01.02.2018 по 22.07.2021 на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» також відсутні у зв`язку з несплатою підприємством єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , є пенсіонером та з 17.08.2013 отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

22.07.2021 позивач через Вебпортал Пенсійного фонду України звернувся із заявою про перерахунок пенсії згідно з ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 і ст. 8 Закону України від 02.09.2008 №345-VІ «Про підвищення престижності шахтарської праці» та надав для цього наступні документи: заяву № 2770; паспорт та ІПН; трудову книжку б/н від 17.07.1977 з вкладишем серії НОМЕР_3 ; заяву про здійснення перерахунку пенсії; довідку, що підтверджує пільговий характер роботи, № 103 від 15.07.2021, видану ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля»; наказ про підсумки атестації робочих місць за умовами праці, виданий ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», № 2/36-ОП від 05.03.2019; наказ про підсумки атестації робочих місць за умовами праці, виданий ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», № 2/35-ОП від 06.03.2014; наказ про підсумки атестації робочих місць за умовами праці, виданий ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», № 2/44-0П від 23.04.2010.

Вказана заява разом із доданими документами була направлена до Головного управління ПФУ в Донецькій області і в подальшому за принципом екстериторіальності передана до Головного управління ПФУ в м. Києві для розгляду по суті.

За результатами розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві прийнято рішення про пенсійне забезпечення від 28.07.2021 № 60, з якого вбачається, що відділом перерахунку пенсій №3 Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві проведено перерахунок пенсії заявника з врахуванням даних персоніфікованого обліку. За матеріалами пенсійної справи робота за Списком №1 складає 9 років (по 31.08.2015). За результатами перерахунку загальний страховий стаж позивача складає 41 рік 6 місяців, загальний розмір пенсії з 01.08.2021 складає 5642,16 грн.

До страхового та пільгового стажу не зараховано період з 01.11.2018 по 30.06.2021 на підприємстві ВП шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», у зв`язку з відсутністю належним чином оформленої пільгової довідки про підтвердження спеціального стажу роботи. Крім того, відмовлено у перерахунку пенсії з врахуванням норм ст.8 Закону України від 02.09.2008 №345-ІV «Про підвищення престижності шахтарської праці», у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи за Списком №1.

На адвокатський запит б/н від 01.08.2021 Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Донецькій області листом № 0500-1502-8/48255 від 06.08.2021 повідомлено, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 було проведено з 01.04.2020. За результатом перерахунку страховий стаж враховано по 31.01.2018, який складає 31 рік 9 місяців, стаж на підземних роботах за Списком №1 складає 9 років. До страхового стажу не зараховано період роботи з 01.05.2010 по 31.12.2010 та з 01.02.2018 по 29.02.2020 на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» через відсутність сплати єдиного соціального внеску. Зазначено, що право на наступний перерахунок пенсії ОСОБА_1 набуде через два роки після попереднього перерахунку.

За результатами розгляду заяви позивача від 22.07.2021 про перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону №1058 страховий стаж позивача складає 31 рік 10 місяців 1 день, пільговий стаж враховано по 31.01.2018 і складає 10 років.

На повторний адвокатський запит б/н від 21.08.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано відповідь № 0500-1502-8/60311 від 28.08.2021, в якій повідомлено, що за результатами розгляду заяви було винесено рішення про відмову в перерахунку пенсії від 28.07.2021 № 60.

Згідно з матеріалами пенсійної справи з 01.04.2020 був проведений автоматизований перерахунок пенсії по стажу відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону №1058. Стаж врахований по 31.01.2018 за даними персоніфікованого обліку, у зв`язку з чим відсутні підстави для перерахунку по стажу, оскільки не минуло 24 місяці страхового стажу після проведення останнього перерахунку пенсії. Страхові внески на дату звернення (22.07.2021) за даними системи персоніфікованого обліку сплачені ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» по 31.08.2018.

За документами пенсійної справи страховий стаж ОСОБА_1 складає 32 роки 01 день, пільговий стаж за Списком №1 складає 10 років 11 місяців 21 день, необхідний пільговий підземний стаж шахтарям за Списком №1 відповідно до ст. 8 Закону №345 - 15 років.

Зважаючи на вище зазначене, ОСОБА_1 було відмовлено у перерахунку пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону №1058 та ст. 8 Закону №345.

Періоди роботи з 01.05.2010 по 31.12.2010, з 01.02.2018 по 22.07.2021 не зараховано до страхового та пільгового стажу, оскільки відсутні відомості про сплату страхових внесків за вищевказані періоди.

Також до пільгового стажу відповідно до наданих довідок не зараховано наступні періоди роботи:

з 01.09.1992 по 02.09.1992 - 2 дні учбова відпустка;

з 01.11.1994 по 01.11.1994 - 1 день безоплатна відпустка;

з 01.03.2014 по 01.03.2014 - 1 день безоплатна відпустка;

з 01.08.2014 по 04.08.2014 - 4 дні безоплатна відпустка;

з 01.09.2014 по 02.09.2014 - 2 дні безоплатна відпустка;

з 01.03.2015 по 03.03.2015 - 3 дні безоплатна відпустка;

з 28.12.2016 по 01.01.2017 - 4 дні безоплатна відпустка.

Спірним питанням даної адміністративної справи є правомірність дій відповідача під час перерахунку пенсії.

Приймаючи спірне рішення, суд першої інстанції виходив з того, що проведення перерахунку пенсії позивачу без врахування страхового та пільгового стажу є протиправним, порушене право позивача має бути відновленим шляхом повторного розгляду заяви із зарахуванням спірних періодів роботи позивача до страхового та пільгового стажу

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 1 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі Закон № 345-VI) передбачено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 Закону України від 2 вересня 2008 року № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

У постанові від 21 січня 2020 року у справі № 640/4469/17 Верховний Суд зазначив наступне: «Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день».

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_3 , копія якої наявна в матеріалах справи, позивач у спірні періоди працював:

з 08.05.1992 учнем підземного гірника на підприємстві Шахта №2 «Новогродівська» Селидівського виробничого об`єднання по видобутку вугілля;

з 18.05.1992 направлений на курсове навчання з відривом від виробництва в УП Ш. «Україна» за професією гірника з ремонту гірничих виробок;

з 07.07.1992 по 01.09.1992 проходив практику за професією;

з 02.09.1992 переведений підземним гірником;

з 30.11.1995 звільнений за власним бажанням;

з 21.12.2009 прийнятий гірником з ремонту гірничих виробок 3 розряду з повним робочим днем в шахті на підприємство ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля»;

з 01.08.2010 переведений гірником з ремонту гірничих виробок 4 розряду з повним робочим днем в шахті та працює станом по теперішній час.

Крім того, згідно копії довідки від 15.07.2021 №103, виданої ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», позивач працював повний робочий день у ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» за період:

з 01.08.2013 (нак. 1377 від 30.07.2010) по теперішній час за професією гірник з ремонту гірничих виробок підземний дільниці №7, що передбачена Списком 1 розділом 1, затвердженого постановою КМУ № 461 від 24.06.2016;

мав безкоштовну відпустку: 2014 р. ІІІ 1 б/в; VІІІ-4 б/в; ІХ 2 б/в, 2015 р. ІІІ-4 б/в, 2016 р. IV 2 б/в; VI 1 б/в; VII -1 б/в, 2017 р. IV 1 б/в, 2018 р. VII -1 б/в, 2021 VI 1 б/в.

Відповідно до довідки від 06.07.2021 №251/07, виданої ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», позивач дійсно працює у ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» і йому нарахована і сплачена заробітна плата, нараховано ЄСВ і перераховано в ДФС за період з 01.10.2018 по 30.04.2021.

В пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 цього Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

За пунктом 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерство праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 (далі Інструкція № 58), усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Частиною 1 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж визначено як період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Застрахованою особою є фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися в установленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону страхувальниками є, роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10 статті 11 цього Закону.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (частини 10, 12 статті 20 Закону № 1058).

Статтею 15 Закону № 1058 передбачено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно частини 1 статті 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

Частиною 2 статті 20 Закону № 1058 передбачено, що обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до положень ст. 106 Закону № 1058-XV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Статтею 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 01.05.2010 по 31.12.2010 та з 01.02.2018 по 22.07.2021 позивач працював гірником з ремонту гірничих виробок 3 та 4 розряду з повним робочим днем в шахті на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля».

Отже, періоди роботи з 01.05.2010 по 31.12.2010 та з 01.02.2018 по 22.07.2021, які дають право на перерахунок позивачеві пенсії, підтверджені записами у його трудовій книжці.

Крім того, довідками від 15.07.2021 №103 та від 06.07.2021 №251/07, виданими ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», підтверджується, що позивач працював повний робочий день у ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.08.2013 (нак. 1377 від 30.07.2010) по теперішній час за професією гірник з ремонту гірничих виробок підземний дільниці №7, що передбачена Списком 1 розділом 1, та підтверджено нарахування і сплату заробітної плати, нарахування ЄСВ і перерахування в ДФС за період з 01.10.2018 по 30.04.2021.

Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги, що через відсутність відомостей про сплату підприємством ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» страхових внесків ним не було зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 01.05.2010 по 31.12.2010 та з 01.02.2018 по 22.07.2021, оскільки несплата роботодавцем позивача страхових внесків не може бути перепоною для перерахунку пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України № 212/11/14-14 від 18.02.2014, постановах Верховного Суду від 27.03.2018 по справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16), від 20.03.2019 по справі №688/947/17 (провадження № К/9901/35103/18).

За таких обставин суд вважає, що незарахування відповідачем до страхового стажу періоду роботи позивача з 01.05.2010 по 31.12.2010 та з 01.02.2018 по 22.07.2021 на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» через несплату страхових внесків підприємством-роботодавцем є протиправним.

Щодо незарахування до пільгового стажу позивача періоду учбової відпустки з 01.09.1992 по 02.09.1992, суд зазначає наступне.

В трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 за спірний період є наступні відомості:

з 07.07.1992 по 01.09.1992 позивач проходив практику за професією гірника з ремонту гірничих виробок;

з 02.09.1992 переведений підземним гірником.

З розрахунку стажу за Формою РС-право вбачається, що період з 01.09.1992 по 02.09.1992 не зараховано до пільгового стажу позивача за Списком 1 під час призначення пенсії.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», завданням цього Закону є регулювання суспільних відносин в галузі професійної (професійно-технічної) освіти з метою: забезпечення громадянам України, у тому числі особам з особливими освітніми потребами, а також іноземцям та особам без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, права на здобуття професійної (професійно-технічної) освіти відповідно до їх покликань, інтересів і здібностей, перепідготовку та підвищення кваліфікації; задоволення потреб економіки країни у кваліфікованих і конкурентоспроможних на ринку праці робітниках; сприяння в реалізації державної політики зайнятості населення; забезпечення необхідних умов функціонування і розвитку установ професійної (професійно-технічної) освіти та закладів професійної (професійно-технічної) освіти різних форм власності та підпорядкування.

Згідно з ст. 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з даних трудової книжки та наданих до справи документів, суд приходить до висновку, що позивачем доведено його право на зарахування спірного періоду з 01.09.1992 по 02.09.1992 до його спеціального пільгового стажу.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що необхідною умовою для набуття права на отримання пенсії в порядку, передбаченому Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», є зайнятість на підземних роботах повний робочий день не менш як 15 років для чоловіків.

Таким чином, після зарахування до пільгового стажу позивача необхідних 15 років згідно із Законом України «Про пенсійне страхування», позивач набуває право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Відтак, правильним є висновок суду першої інстанції щодо скасування рішення відповідача про відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 від 28.07.2021 № 60 та зобов`язання повторно розглянути заяву позивача і зарахувати до пільгового страхового стажу позивача за Списком № 1 період з 01.09.1992 по 02.09.1992 - 2 дні учбової відпустки на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» та період роботи з 01.05.2010 по 31.12.2010 і з 01.02.2018 по 22.07.2021 на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля».

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 200/11700/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 вересня 2023 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д.Компанієць