Справа № 580/4976/23
Суддя: Віталіна ГАЙДАШ
Дата ухвалення: 2023-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року справа № 580/4976/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Тайрс» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «Тайрс» (далі позивач) до Львівської митниці (далі відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 01.05.2023 №UA209000/2023/100207/2;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.05.2023 №UA209230/2023/001192.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що у митного органу були відсутні жодні підстави для відмови у митному оформленні товару на підставі поданих у відповідності до частини 2 статті 53 Митного кодексу України товариством документів та для витребування додаткових документів, перелік яких наведений в частині 3 статті 53 Митного кодексу України, оскільки наданими документами повністю підтверджується і числове значення митної вартості і відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Позивач зазначив, що надані ним документи не містять розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не містять ознаки підробки та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Ухвалою суду від 10.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити повністю, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що перевіркою поданих документів було встановлено, що відомості, які містяться в наданих декларантом документах є необ`єктивними, не підтвердженими належним чином документально, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 52, ч. 21 ст. 58 та ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України. Декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару та обраний метод її визначення за ціною договору не відповідає умовам визначеним в статті 58 Митного кодексу України, у зв`язку з чим застосування методу за ціною договору було неможливим, тому визначення митної вартості товару відбулось за методом визначення митної вартості щодо подібних товарів використовуючи наявну у митниці інформацію. Таким чином відповідач вважає, що рішення митного органу є правомірними та відповідають вимогам законодавства.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що 01.08.2019 позивач уклав з компанією SHANDONG HAOHUA TIRE CO., LTD (КНР) контракт №1, предметом якого є купівля позивачем шин для вантажних автомобілів та причепів.

Відповідно до контракту від 01.08.2019 №1 (із змінами та доповненнями) та інвойсу від 06.03.2023 №EU5-TYR-LAN-20230223A ТОВ «Тайрс» придбало у компанії SHANDONG HAOHUA TIRE CO., LTD (КНР):

- 173 штук автомобільних шин торгової марки LANVIGATOR, розміром 385/65 R22.5 тип протектора (модель) Т708, загальною вартістю 28 891,00 доларів США;

- 194 штук автомобільних шин торгової марки LANVIGATOR розміром 385/65 R22.5 тип протектора (модель) Т706, загальною вартістю 28 130,00 доларів США.

- 250 штук автомобільних шин торгової марки LANVIGATOR розміром 315/70 R22.5 тип протектора (модель) (модель) D801, загальною вартістю 33 250,00 доларів США.

01.05.2023 до підрозділу митного оформлення Львівської митниці було подано митну декларацію №23UА59U4, за якою в режимі імпорт позивачем задекларовано товар: «автомобільні шини - 95 131,00 доларів США (90 271,00 доларів США (вартість шин) + 4860,00 доларів США (вартість доставки).

За результатами перевірки поданої митної декларації відповідачем було направлено позивачу повідомлення від 01.05.2023, в якому зазначалося, про необхідність відповідно до частин 3- 4 статті 53 Митного кодексу України надати декларанту додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів, а саме: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок- проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів ; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам па користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Переклади документів відповідно до вимог ст. 254 МКУ. Також зазначено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

На виконання вказаного повідомлення ТОВ «Тайрс» додатково були надані відповідачу документи:

- прайс-лист від 20.02.2023;

- висновок про незалежну оцінку товару №047 від 16.04.2023;

- копія міжнародної декларації країни виробника товару № 00043769 від 07.03.2023;

- заявка на перевезення №01 від 24.04.2023;

- заявка на перевезення № 1 від 24.04.2023;

- заявка на перевезення № 2 від 24.04.2023;

- заявка б/н від 21.04.2023.

Рішенням Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 01.05.2023 №UА209000/2023/100207/2 було відмовлено у митному оформленні товарів за вказаною митною декларацією разом із оформленням картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення №UА209230/2023/001192 від 01.05.2023.

Позивач не погоджуючись з прийнятими рішеннями відповідача звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що Митний кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений в ч. 2 ст. 53 МК України. Такими документами є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Судом із матеріалів справи встановлено, що 01 серпня 2019 року між позивачем (як покупцем) та фірмою SHANDONG HAOHUA TIRE CO., LTD (КНР) (як продавцем) було укладено Контракт №1, предметом якого стало зобов`язання продавця продавати, а покупця приймати і оплачувати сільськогосподарську техніку відповідно до рахунків-фактур по кожній окремій поставці. Копія надається в додатках.

01.05.2023 до підрозділу митного оформлення Львівської митниці було подано митну декларацію №23UА59U4, за якою в режимі імпорт позивачем задекларовано товар: «автомобільні шини - 95 131,00 доларів США (90 271,00 доларів США (вартість шин) + 4860,00 доларів США (вартість доставки).

На підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем до митної декларації від 25.04.2023 №23UA63U8 було надано:

- пакувальний лист б/н 06.03.2023

- рахунок-проформа EU5-TYR-LAN-/02/2023;

- рахунок-проформа EU5-TYR-LAN-20230223/1 06.03.2023;

- рахунок-фактура EU5-TYR-LAN-20230223A 16.03.2023;

- коносамент MAEU 2/03/2023;

- автотранспортна накладна б/н 27.04.2023;

- автотранспортна накладна б/н 27.04.2023;

- автотранспортна накладна №б/н від 27.04.2023;

- рахунок на послуги №55792 від 21.04.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується товару №23 від 02.03.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується товару №42 від 12.04.2023;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №08/23 від 27.04.2023;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору ( контракту) про транспортно-експедиційні послуги №09/23 від 27.04.2023;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №5853 від 27.04.2023;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №б/н від 01.07.2020;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №б/н від 20.04.2022;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №б/н від 20.06.2022;

- зовнішньоекономічний договір ( контракт ) купівлі-продажу №1 від 01.08.2019;

- договір про надання послуг №2402 від 24.02.2023;

- договір про надання послуг митного брокера №84-2022 від 08.08.2022;

- договір (контракт) про перевезення №180822 18.08.2022;

- договір (контракт) про перевезення №2302-2 від 23.02.2023;

- лист про платежі №1 від 25.04.2023;

- лист-повідомлення про залучення співвиконавця від 21.04.2023;

- специфікація від 06.03.2023.

За результатами перевірки поданої митної декларації відповідачем було направлено позивачу повідомлення від 01.05.2023, в якому зазначалося, про необхідність відповідно до частин 3- 4 статті 53 Митного кодексу України надати декларанту додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів

Право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

На виконання вказаного повідомлення ТОВ «Тайрс» додатково були надані відповідачу документи:

- прайс-лист від 20.02.2023;

- висновок про незалежну оцінку товару №047 від 16.04.2023;

- копія міжнародної декларації країни виробника товару № 00043769 від 07.03.2023;

- заявка на перевезення №01 від 24.04.2023;

- заявка на перевезення № 1 від 24.04.2023;

- заявка на перевезення № 2 від 24.04.2023;

- заявка б/н від 21.04.2023.

За наслідками розгляду додатково наданих позивачем документів рішенням Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 01.05.2023 №UА209000/2023/100207/2 було відмовлено у митному оформленні товарів за вказаною митною декларацією разом із оформленням картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення №UА209230/2023/001192 від 01.05.2023.

Так, підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних рішень слугували наступні підстави:

- у нижній частині фактури №ЕU-ТУR-LAN-20230223А міститься інформація, що товар прямує до м. Черкаси, разом з тим у рахунку на перевезення №5853 відсутня інформація про місце розвантаження товару та у рахунках на перевезення №5853 та 09/23 відсутнє документальне підтвердження числових значень (сума транспорту по території України значно вище чим на іноземній);

- у рахунку про оплату №23 від 02.03.2023, у гр. 70 «Призначення платежу» оплату проведено згідно проформи №ЕU-ТУR-LAN-20230223 від 23.02.2023 у розмірі 27081,30дол США. Вищезазначена проформа на суму 90271 дол. США та містить посилання на 100% передоплату;

- у рахунку про оплату №42, у гр. 70 «Призначення платежу» оплату проведено згідно проформи №ЕU-ТУR-LAN-20230223/1 від 06.03.2023 у розмірі 68049,70 дол. США. Вищезазначена проформа на суму 95131 дол. США та містить посилання на 100% передоплату;

- згідно контракту №1 (п.4.2) Оплата за товар проводиться у розмірі 30% передоплати та 70% після виставлення коносаменту, однак згідно рахунку проформи та рахунку фактури повинна бути 100% передоплата, оскільки розрахунки за товар проведено згідно 2-х проформ, тому неможливо перевірити чи було дотримано умов розрахунку.

Разом з цим, доводи відповідача про те, що в згідно контракту №1 (п.4.2) Оплата за товар проводиться у розмірі 30% передоплати та 70% після виставлення коносаменту, однак згідно рахунку проформи та рахунку фактури повинна бути 100% передоплата, суд вважає необґрунтованими, оскільки згідно з додатковою угодою від 20.06.2022 та в проформі інвойсі передбачено умови оплати 100% передоплата, що і було дотримано позивачем.

Щодо твердження відповідача про невідповідність місця розвантаження товару, суд зазначає наступне.

Із поданих позивачем митному органу документів, зокрема, міжнародних транспортних накладних CMR, заявок на перевезення, договорів на транспортне перевезення №180822, судом встановлено, що цими документами було чітко визначені місця завантаження та розвантаження товару для перевезення вантажним транспортом до місця розвантаження на митну територію України.

Стосовно посилання відповідача на те, що у рахунку про оплату №23 від 02.03.2023, у гр. 70 «Призначення платежу» оплату проведено згідно проформи №ЕU-ТУR-LAN-20230223 від 23.02.2023 у розмірі 27081,30 дол США. Вищезазначена проформа на суму 90271 дол. США та містить посилання на 100% передоплату та на те, що у рахунку про оплату №42, у гр. 70 «Призначення платежу» оплату проведено згідно проформи №ЕU-ТУR-LAN-20230223/1 від 06.03.2023 у розмірі 68049,70 дол. США. Вищезазначена проформа на суму 95131 дол. США та містить посилання на 100% передоплату, то суд зазначає наступне.

Так, зазначеним комерційним інвойсом передбачалося поставка частини (певного траншу) від всього запланованого обсягу товару (п.2.2. та 2.3 додаткової угоди від 01.07.2020 до Контракту №1 від 01.08.2019), який визначений у вищезазначених проформах.

Отже враховуючи, що асортимент, кількість та вартість відповідної партії товару за даним комерційним інвойсом містилися в різних проформах№ЕU-ТУR-LAN-20230223 від 23.02.2023 у розмірі 27081,30 дол США та №ЕU-ТУR-LAN-20230223/1 від 06.03.2023 у розмірі 68049,70 дол. США, тому і оплата даної згрупованої партії товару відбувалася окремими платіжними документами (платіжне доручення в іноземній валюті №23 від 02.03.2023 та №42 від 12.04.2023), із прив`язкою до тієї проформи, якою передбачався відповідний асортимент товару.

Отже, у рішенні Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 01.05.2023 №UА209000/2023/100207/2 відсутні посилання на належні та допустимі докази того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару ніби то є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, а витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.04.2018 по справі №820/2014/17, в якій Верховний Суд також вказав, що формальне виконання процедури консультацій, надлишкове узагальнення причини невизнання задекларованої позивачем митної вартості свідчать про відсутність практичної реалізації в діяльності відповідача принципу належного урядування і принципів адміністративної практики, рекомендованих Резолюцією Комітету Міністрів Європи 77 (31) від 28,09.1977 «Про захист особи відносно актів адміністративних органів».

Судом під час вирішення спору враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15-а у подібних правовідносинах, відповідно до яких наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому, наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Дослідивши вказані вище докази суд встановив, що задекларована ТОВ «Комтранс Україна» вартість товару відповідала даним щодо дати операції, її розміру та вартості, виду товару наданими до митної декларації та доданими до матеріалів справи доказами, однак відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування обставин, що надані до МД документи позивача є підробленими або містили неправдиву чи неповну інформацію.

Отже, обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості з поданих позивачем документів відповідач не довів, а суд не встановив.

Проаналізувавши наведені вище норми права у постанові від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч. 2 ст. 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Суд встановив, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не містить порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, а відповідач не довів, що вартість товару, яку взято за основу для коригування вартості згідно зі спірним рішенням, визначено з урахуванням індивідуальних ознак (фірми-виробника, якості тощо).

Проте, відповідно до частин 2 та 3 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Таким чином, позивачем були надані для митного оформлення товару документи, що містять достовірні та об`єктивні відомості, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару саме за ціною договору.

На підставі вищевикладених обставин суд дійшов висновку визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 01.05.2023 №UA209000/2023/100207/2, а також картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2023/001192.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 01.05.2023 №UA209000/2023/100207/2.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.05.2023 №UA209230/2023/001192.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Тайрс» сплачений судовий збір в сумі 16464 (шістнадцять тисяч чотириста шістдесят чотири) грн 97 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Віталіна ГАЙДАШ