Справа № 120/3276/19-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

06 вересня 2023 р. Справа № 120/3276/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши у письмовому провадженні про визнання протиправними рішення, дії, вчинених суб`єктом владних повноважень по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 16.12.2019 позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення нарахування та виплати ОСОБА_1 у період з 27.11.2017 по 19.06.2018 включно індексації грошового забезпечення. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 27.11.2017 по 19.06.2018 включно. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення 19.06.2018 остаточного розрахунку при звільненні з військової служби ОСОБА_1 у запас Збройних Сил України. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній розмір грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби за період з 20.06.2018 по 16.12.2019 включно.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2020 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задоволено частково. Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16.12.2019 скасовано в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення 19.06.2018 остаточного розрахунку при звільненні з військової служби ОСОБА_1 у запас Збройних Сил України та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній розмір грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби за період з 20.06.2018 по 16.12.2019 включно. Прийнято в цій частині нову постанову, якою відмовлено у задоволенні вищевказаних позовних вимог. В решті рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16.12.2019 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 05.03.2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2020 у справі № 120/3276/19-а скасовано в частині, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення 19.06.2018 остаточного розрахунку при звільненні з військової служби ОСОБА_1 у запас Збройних Сил України та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній розмір грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби за період з 20.06.2018 по 16.12.2019 включно. В цій частині залишено в силі рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16.12.2019. В іншій частині постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2020 та рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16.12.2019 залишено без змін.

За заявами представника позивача видано виконавчі листи по справі №120/3276/19-а.

05.09.2023 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про визнання протиправними рішення, дії, вчинених суб`єктом владних повноважень у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Визначаючись щодо поданої заяви суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 4 статті 383 КАС України встановлено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

В обґрунтування вимог заяви представник ОСОБА_1 зазначає, що станом на день її подання, при виконанні рішення суду по справі №120/3276/19-а відповідачем неповно виконано дане рішення а саме, виплатив позивачу середній розмір грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби за період з 20.06.2018 року по 16.12.2019 року включно в розмірі 1315,58 грн, замість 32323,95 грн.

При цьому, заявник стверджує, що про порушення своїх прав ОСОБА_1 дізнався 24.08.2023 року, отримавши відповідь на адвокатський запит від 30.06.2023 року.

Однак, суд не приймає до уваги дані доводи представника позивача, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що ОСОБА_1 через свого представника адвоката Гребенюка В.О. неодноразово звертався до суду з заявами, в яких стверджував про невиконання рішення суду по справі №120/3276/19-а в повному обсязі.

Так, як слідує з матеріалів справи, 19.10.2022 року позивач через свого представника звернувся до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, в якій окрім іншого зазначив, що 21.02.2022 року в межах виконавчого провадження боржником виплачений середній розмір спірного грошового забезпечення в розмірі 1226,85 грн.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 26.10.2022 року вказану заяву повернуто заявнику без розгляду.

В подальшому, 09.11.2023 року, представник позивача повторно звернувся до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, в задоволенні якої відмовлено ухвалою суду від 16.11.2022 року.

Вищезазначені обставини свідчать про те, що позивачу було відомо про розрахунки, які були проведені з ним на виконання рішення суду по справі №120/3276/19-а, ще на момент подання заяви про встановлення судового контролю, яка надійшла до суду 19.10.2022 року.

Водночас, із заявою в порядку статті 383 КАС України представник позивача звернувся до суду лише 02.09.2023 року, тобто з пропуском 10-денного строку звернення до суду з відповідною заявою.

Відповідно до статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами процесуальних дій, та підтверджені належними доказами.

Суд зазначає, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України та іншими законами, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Додатково суд звертає увагу при вирішенні процесуального питання щодо дотримання строків звернення до суду і на практику Європейського суду з прав людини. У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність заяви позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду з відповідними доказами поважності причин пропуску такого строку, суд доходить висновку про те, що позивачем пропущено 10-денний строк звернення до суду з даною заявою, який встановлений статтею 383 КАС України.

Абзацом 2 частини 5 статті 383 КАС України передбачено, що у разі невідповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику.

За таких обставин, у зв`язку з тим, що позивачем подано заяву без додержання вимог, встановлених статтею 383 КАС України, дана заява підлягає поверненню позивачу на підставі абзацу 2 частини 5 статті 383 КАС України.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 383 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про визнання протиправними рішення, дії, вчинених суб`єктом владних повноважень повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Чернюк Алла Юріївна