Справа № 299/3111/23
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 299/3111/23 пров. № А/857/13908/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

за участі секретаря судового засідання Кардаш В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 липня 2023 року, ухвалене суддею Трагнюк В.Р. у м. Виноградові у справі № 299/3111/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, інспектора Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Бігуна В.Ю. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки серії БАД № 207786 від 04.05.2023 року.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 липня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач довів факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме не виконав вимоги дорожнього знаку «Зупинку заборонено».

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, оскільки відповідач не довів належними доказами, факт порушення правил зупинки. Надані суду матеріали фотофіксації не засвідчують факт порушення позивачем вимог дорожнього знаку «Зупинку заборонено».

Тому позивач вважає, що відповідач неправомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 04.05.2023 року інспектор патрульної поліції СРПП відділення поліції № 1 Берегівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Закарпатській області Бігун В.Ю. прийняв постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 207786 на підставі якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

У постанові зафіксовано, що позивач 04.05.2023 року о 10 годині 30 хвилин в м. Виноградів по вул. Шевченка, керуючи транспортним засобом Фольксваген Гольф, НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 3.34. «Зупинку заборонено», чим порушив ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до пункту 33.3 Правил дорожнього руху, до заборонних знаків відноситься знак 3.34 «Зупинку заборонено». Цей знак сигналізує про те, що у зоні його дії забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП наступає за порушення, зокрема, дорожніх знаків та правил зупинки.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена доказами.

Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апеляційний суд встановив те, що на підтвердження того факту, що позивач здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34. «Зупинку заборонено», відповідач надав матеріали фотофіксації місця зупинки транспортного засобу.

Оглянувши та проаналізувавши ці докази, апеляційний суд встановив те, що ці докази не засвідчують факт зупинки транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34. «Зупинку заборонено». На одній із фотографій зображений належний позивачу автомобіль, який стоїть перед знаком 3.34. «Зупинку заборонено». На інших фотографіях зображена вулиця із знаками 3.34. «Зупинку заборонено», однак на фотографіях немає прив`язки цих знаків із місцем розташування транспортного засобу позивача.

Наведене свідчить про те, що відповідач не довів наявність у діях позивача складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме зупинка транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34. «Зупинку заборонено».

Згідно з частиною 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;

3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;

4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;

5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Зважаючи на те, що відповідач не довів факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки серії БАД № 207786 від 04.05.2023 року необхідно скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі п.1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги позивача є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти постанову про задоволення позову з вищевикладених мотивів.

Що стосується розподілу судових витрат, то апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Апеляційний суд встановив те, що за подання позову позивач сплатив 1073,60 грн., а за подання апеляційної скарги 805,20 грн. Всього 1878,80 грн.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути 1878,80 грн.

Керуючись ст.ст. 286, 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 липня 2023 року у справі № 299/3111/23 скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 207786 від 04.05.2023 року.

Закрити справу про адміністративне правопорушення порушену щодо ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1878 грн. 80 копійок (тисячу вісімсот сімдесят вісім гривень 80 копійок).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Повний текст постанови складений 06.09.2023 року