Справа № 1.380.2019.007127
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Братичак У.В.

06 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.007127 пров. № А/857/10653/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Юник А.А.

представника позивача: Несторовича Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року у справі № 1.380.2019.007127 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

29.12.2019р. позивач, Головне управління ДПС у Львівській області звернувся з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив суд:

- стягнути податковий борг в розмірі - 92830,45 грн.

21.02.2020р. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду позов задоволено повністю.

Суд стягнув з ОСОБА_1 в користь бюджету податковий борг в сумі - 92830 грн. 45 коп. Вказане рішення набрало законної сили 24.03.2020р.

10.03.2023р. ОСОБА_1 звернулась із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просила скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.02.2020р. у справі №1.380.2019.007127, винести нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

30.05.2023р. Львівський окружний адміністративний суд ухвалою за наслідками провадження за нововиявленими обставинами у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовив повністю.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30.05.2023р. скасувати та прийняти нове рішення, яким подану заяву задовольнити повністю, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.02.2020р. у справі №1.380.2019.007127 скасувати та у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник позивача, Несторович Б.В. в судовому засіданні просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з підстав зазначених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник апелянта адвокат Чехов Д.А. через підсистему «Електронний суд» подав клопотання про відкладення розгляду справи.

ч.3 ст.313 КАС України визначено, що якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

Явка сторін в судове засідання обов`язковою судом не визнавалась.

ч.2 ст.313 КАС України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Із змісту ч.1, ч.2 ст.361 КАС України видно, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Наведений перелік підстав для перегляду судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами, який визначений у ч.2 ст.361 КАС України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

ч.4 ст.361 КАС України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

-існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

-на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не були та не могли бути відомі ні заявникові, ні суду, ні іншим учасникам адміністративного процесу;

-істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Водночас нововиявлені обставини необхідно відрізняти від нових обставин, що виникли після вирішення справи та ще не існували на час її розгляду, а також від обставин, що зазнали змін після ухвалення судом рішення. Їх виявлення не може бути підставою для перегляду судового рішення.

Нова обставина, що з`явилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи. Також не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, які встановлюються на підставі доказів, що не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Водночас необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

В рішенні Львівського окружного адміністративного від 21.02.2020р. у справі №1.380.2019.007127 суд встановив, що податковий борг у ОСОБА_1 у розмірі 92830,45 виник на підставі не сплати земельного податку з фізичних осіб, що підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями № від 30.06.2017р. на суму 39527,49 грн., №97314-1313-1309 від 30.06.2018р. на суму 5155 грн., №-1309 від 01.06.2018р. на суму - 0,06 грн., №-1309 від 01.06.2018р. на суму 48147,90 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що податковий орган у встановленому законом порядку надсилав на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ф» №25551-17 від 05.10.2017р.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що вищезазначені податкові повідомлення-рішення та податкова вимога на момент набрання рішення Львівського окружного адміністративного від 21.02.2020р. у справі №1.380.2019.007127 законної сили апелянт не оскаржував в адміністративному та судовому порядку.

Отже, суми податкового боргу, у межах даного позову були узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу.

ч.4 ст.78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В апеляційній скарзі апелянт покликається на те, що підставою для нарахування земельного податку, по якому виникла оспорювана сума заборгованості у справі №1.380.2019.007127 є рішення Трускавецької міської ради від 19.05.2016р. №166 «Про встановлення розмірів орендної плати та ставок земельного податку на земельні ділянки, які перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Трускавець та у власності фізичних осіб та юридичних осіб» у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки па земельні ділянки, які перебувають у власності фізичних та юридичних осіб для ведення комерційної діяльності на яких розпочато будівельні роботи та не закінчено протягом трьох років з дня отримання декларації (дозволу) на початок будівельних робіт.

Апелянт також зазначає, що рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 24.09.2018р. у справі №457/908/17 визнано протиправним та скасовано п.4 рішення Трускавецької міської ради «Про встановлення розмірів орендної плати та ставок земельного податку на земельні ділянки, які перебувають у комунальній власності територіальної громади м.Трускавця в особі Трускавецької міської ради та у власності фізичних та юридичних осіб» №166 від 19.05.2016р. про внесенні змін до рішення Трускавецької міської ради №789 від 30.01.2015р. «Про встановлення місцевих податків та зборів на території м. Трускавця».

Вказане рішення набрало законної сили, що підтверджується Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2021р.

Вказану обставину заявник вважає підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що апелянт помилково ототожнює зазначену підставу з правовою природою визначення «нововиявленої обставини», оскільки рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 24.09.2018р. у справі №457/908/17 фактично набрало законної сили 06.07.2021р..

Отже, на момент розгляду справи №1.380.2019.007127 зазначеної обставини станом на 21.02.2020р. не існувало та вона не могла бути відомою сторонам у справі.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що предметом розгляду справи №1.380.2019.007127 є стягнення узгодженої суми податкового боргу, що підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями № від 30.06.2017р., №97314-1313-1309 від 30.06.2018р., №-1309 від 01.06.2018р., №-1309 від 01.06.2018р., а не правомірність винесення контролюючим органом вказаних податкових повідомлень-рішень та нарахування оспорюваної суми податкового боргу на підставі рішення Трускавецької міської ради №166 від 19.05.2016р. про внесенні змін до рішення Трускавецької міської ради №789 від 30.01.2015р..

Колегія суддів звертає увагу апелянта на таке.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Тому за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

Під нововиявленою обставиною розуміється фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.

Тобто, нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи по суті, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 04 червня 2021 року у справі № 823/1440/17, від 20 січня 2022 року у справі № 640/3516/19 та від 18 квітня 2022 року у справі № 460/3502/19.

Зважаючи на вищевикладені обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вказана заявником обставина не є нововиявленою, не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки при розв`язанні спору.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року у справі № 1.380.2019.007127 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 06.09.2023р