Справа № 344/13035/23
Суддя: Пастернак І. А.
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/169/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Дементьєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії БАД №747141 від 11.07.2023 року в справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії БАД №747141 від 11.07.2023 року в справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 11.07.2023 року постановою винесеною інспектором взводу 2 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Самборським Д.Р. серія БАД №747141 в справі про адміністративне правопорушення, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, у зв?язку з тим, що нібито він 11.07.2023 о 10 год. 51 хв. керуючи транспортним засобом Mitsubishi Lancer X з д.н.з НОМЕР_1 рухаючись через н.п. с. Старі Кривотули Івано-Франківської області, автодорога Н-10 123 км, перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті, рухаючись 75 км за годину, чим порушив п. 12.4 ПДР України, що нібито зафіксовано на радарі вимірювання швидкості трукам 008397. Дана постанова є безпідставною та необгрунтованою, оскільки, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також відсутні будь-які належні та допустимі докази вчинення ним адміністративного правопорушення. Під час винесення постанови серія БАД №747141 в справі про адміністративне правопорушення від 11.07.2023 інспектор взводу 2 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області лейтенант поліції Самборський Д.Р. не дослідив всіх обставин справи, постанова грунтується на припущеннях, оскільки ніяких порушень перевищення мною швидкості руху не зафіксовано на радарі вимірювання швидкості, на який у постанові посилається працівник поліції чи інших технічних засобах. Зокрема, після складення матеріалів та постанови стосовно нього, він попросив поліцейського ОСОБА_2 продемонструвати факт фіксації перевищення ним швидкості, після чого поліцейський включив прилад трукам, однак, фото чи відео фіксації порушення швидкості виявлено не було, однак, було продемонстровано фото інших транспортних засобів, які орієнтовно в той час, що вказаний у постанові рухались по відрізку дороги, у тому числі зі швидкістю 75 км за год, на його запитання, де фото його транспортного засобу ОСОБА_2 відповів, що його дійсно немає, можливо трапився збій у приладі і т.д. Отже, при винесенні постанови та розгляді її лейтенантом поліції Самборським Д.Р., у нього наявні права, у тому числі право на ознайомлення з матеріалами, але такі матеріали як виявилось відсутні, у зв?язку з чим, незрозуміла правова підстава притягнення до відповідальності. Просить скасувати постанову серії БАД №747141 від 11.07.2023 в справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі.

14.08.2023 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якій вказав, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся відповідно до вимог чинного законодавства, а винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є обгрутнованою та законною.

Позивач в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив справу слухати у відсутності представника відповідача, в задоаолення позову просив відмовити.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №747141 від 11.07.2023 року позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

З даної постанови вбачається, що ОСОБА_1 11.07.2023 о 10 год. 51 хв. керуючи транспортним засобом Mitsubishi Lancer X з д.н.з НОМЕР_1 рухаючись через н.п. с. Старі Кривотули Івано-Франківської області, автодорога Н-10 123 км, перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті, рухаючись 75 км за годину, що зафіксовано на радарі вимірювання швидкості трукам 008397 чим порушив п. 12.4 ПДР України (а.с.10).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про Національну поліцію», визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги. (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію»)

Згідно з приписами ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, станом на час вчинення адмінправопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Так, згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Розділом 8 Правил дорожнього руху встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно достаті 72 КАС Українидоказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.ч. 1,2ст.77 КАСУкраїни кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Посилання позивача на те, що використання приладу ТruCam в ручному режимі суперечить ст. 40 Закону України "Про національну поліцію", спростовуються інформацією ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр Стандартизації, Метрології, Сертифікації та захисту прав споживачів», відповідно до якої лазерний вимірювач ТruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач ТruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.

Слід зазначити, що прилад TruCAM ІІ (сервісний номер ТС008397) згідно наданої технічної документацієї, сертифікатом перевірки типу від 26.12.2018 року UA.TR.001 241-18 Rev.0 в якому міститься інформація про дійсність до 26.12.2028 року, відповідає вимогам ДСТУ, а тому фіксація швидкості руху в ручному режимі за його допомогою є правомірним.

Також, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/26893, виданого ДП «Укрметртестстандарт» чинного до 26.12.2023 р., лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20№ ТС008397, є придатним до застосування .

Отже, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 № ТС008397 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Водночас, будь-яких інших доказів, окрім постанови від 11.07.2023 щодо того, що позивач порушив вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху, та які б спростовували твердження позивача, що він ці правила та вимоги дорожнього знаку не порушував, зокрема, стороною відповідача не надано паперові копії фотознімків із зображенням автомобіля марки Mitsubishi Lancer X з д.н.з НОМЕР_1 , місця його розташування (адреси та координат), фіксації швидкості автомобілі, а також дати та часу здійснення фотозйомки.

У постанові відповідач посилався лише на єдиний доказ, який підтверджує обставини щодо перевищення швидкості руху транспортним засобом під керуванням позивача, а саме - здійснення вимірювання швидкості руху приладом TRUCAM.

З наданого представником відповідача відеозапису з нагрудної камери поліцейського, не можливо встановити факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відтак, відповідач в особі працівника патрульної поліції, який розглянув справу, не виконав вимоги щодо посилання у постанові про накладення стягнення на докази, які в повній мірі підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення позивачем.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

У контексті наведеного слід зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Така правова позиція узгоджується з позиціями, що викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі № 524/5536/17, від 30.05.2018 року у справі № 337/3389/16, від 17.07.2019 року у справі № 295/3099/17 та від 05.03.2020 року по справі № 607/7987/17.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі слід закрити, в зв`язку з чим позов підлягає до задоволення.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 139 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.5,6,7,9,77,229,241-247,268,271,286 КАС України

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії БАД №747141 від 11.07.2023 року в справі про адміністративне правопорушення задоволити.

Скасувати постанову БАД №747141 від 11.07.2023 року, винесену інспектором взводу 2 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Самборським Д.Р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КупАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 - судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 08.09.2023 року.

Суддя Пастернак І.А.