Справа № 305/405/23
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 305/405/23 пров. № А/857/12424/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Ніколіна В. В.,

з участю секретаря судового засідання Єршової Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 02 червня 2023 року у справі №305/405/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

суддя в 1-й інстанції Ємчук В. Е.,

час ухвалення рішення 02.06.2023 року,

місце ухвалення рішення м. Рахів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, в якому просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6557733 від 17 лютого 2023 року, відповідно до якої на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн за порушення ч.1 ст.122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 02 червня 2023 року позов задоволено частково. Постанову сержанта поліції роти №4 батальйону Управління патрульної поліції Закарпатської області Миговича Івана Васильовича серії ЕАС № 6557733 від 17 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на неї штрафу у розмірі 340 гривень, змінено. ОСОБА_1 у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення звільнено від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, оголошено їй усне зауваження та закрито відносно неї адміністративне провадження.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що у діях позивача є ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, позивач не виконала вимоги дорожнього знаку 5.16 «Рух по смугах», а тому її правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення інспектором патрульної поліції в межах санкції статті. Зазначає, що відповідач діяв у межах його повноважень, встановивши факт вчинення позивачем складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР. Апелянт також звертає увагу на те, що до компетенції суду при вирішенні справ за правилами КАС України не належить вирішення питання про звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності, оскільки такі повноваження надані особам, уповноваженим вирішувати справи про адміністративні правопорушення. Крім того, ч.1 ст.247 КУпАП не передбачена така підстава, як закриття провадження у зв`язку із звільненням від адміністративної відповідальності через малозначність правопорушення. Просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, згідно з ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, тому колегія суддів вважає можливим проведення розгляду справи в їх відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів, згідно з ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 лютого 2023 року ОСОБА_1 була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, за те, що 17 лютого 2023 року о 11:15:37 годині у м. Мукачево, по вул. Автомобілістів, 1, керуючи транспортним засобом RENAULT MCV номерний знак НОМЕР_1 , не виконала вимоги знаку 5.16, чим порушила вимоги п.8.4 ґ ПДР України "Порушення вимог інформаційно-вказівних знаків".

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи пандемію COVID-19 та військову агресію російської федерації проти України, у нашій країні складна економічна ситуація, позивачка змушена була покинути своє місце проживання через постійні ракетні обстріли російською армією мирних міст України, тобто є особою внутрішньо переміщеною, яка вимушено опинилася в складних життєвих обставинах, скоєне нею адміністративне правопорушення не спричинило жодних тяжких наслідків для суспільства, на права та обов`язки інших осіб не вплинуло, даних про те, що ОСОБА_1 раніше притягувалась до адміністративної відповідальності немає, тому суд дійшов висновку про звільнення позивача від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням та закрив провадження у цій справі.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Ст.9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.5 ст. 14 Закону України Про дорожній рух передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Розділ 33 Правил дорожнього руху України містить дорожні знаки, яких водій обов`язково має дотримуватись під час керування транспортним засобом, де зокрема 5.16 "Напрямки руху по смугах" "Напрямки руху по смугах", показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Згідно з розділом 8 Правил дорожнього руху України регулювання дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією. Тимчасові дорожні знаки розміщуються на переносних пристроях, дорожньому обладнанні або закріплюються на щиті з фоном жовтого кольору і мають перевагу перед постійними дорожніми знаками.

Відповідно до п. 8.4 Правил дорожнього руху України дорожні знаки поділяються на групи: де серед іншого пунктом «ґ» передбачено інформаційно-вказівні знаки, які запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Ч.1 ст.122 КУпАП передбачає, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 17 лютого 2023 року о 11:15:37 годині у м. Мукачево, по вул. Автомобілістів, 1, керуючи транспортним засобом RENAULT MCV номерний знак НОМЕР_1 , не виконала вимоги знаку 5.16, чим порушила вимоги п.8.4 ґ ПДР України "Порушення вимог інформаційно-вказівних знаків" та вчинила адміністративні правопорушення передбачені ч.1 ст.122 КУпАП.

Ст.251 КУпАП України передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Ст.72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Колегією суддів оглянуто та досліджено відеозапис, що знаходиться на цифровому носії інформації DVD-R та міститься в матеріалах справи (а.с.47), на якому зафіксовано дорожній знак, який розміщений таким чином, що він є добре видимим учасникам дорожнього руху й не був закритий будь-якими перешкодами, а також те, що ОСОБА_1 , 17 лютого 2023 року о 11:15:37 годині у м. Мукачево по вул. Автомобілістів, 1, керуючи транспортним засобом RENAULT MCV номерний знак НОМЕР_1 , не виконала вимоги знаку 5.16, чим порушила вимоги п. 8.4 ґ ПДР України "Порушення вимог інформаційно-вказівних знаків", зокрема рухалася лівою смугою в напрямку Ужгорода, у той час, коли вона повинна була зайняти праву смугу руху.

Разом з тим, як правильно звернув увагу суд першої інстанції ст.22 КУпАП передбачає, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Примітка. Положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - п`ятою статті 126, статтями 130 та 161-1 цього Кодексу.

Колегія суддів за встановлених обставин справи погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що враховуючи пандемію COVID-19 та військову агресію російської федерації проти України, ту обставину, що позивач змушена була покинути своє місце проживання через постійні ракетні обстріли російською армією мирних міст України, тобто є особою внутрішньо переміщеною, яка вимушено опинилася в складних життєвих обставинах, вчинене нею адміністративне правопорушення не спричинило жодних тяжких наслідків для суспільства, на права та обов`язки інших осіб не вплинуло, дані про те, що ОСОБА_1 раніше притягувалась до адміністративної відповідальності відсутні, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про застосування ст.22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежився усним зауваженням.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції застосував положення ст.22 КУпАП та закрив провадження у справі, обмежившись усним зауваженням.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов такого висновку з порушенням норм матеріального права, виходячи з таких підстав.

Згідно з ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, з аналізу наведених вище правових норм можна дійти висновку про те, що до компетенції суду входить, зокрема, змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Крім того, ст.22 КУпАП не заборонено застосування такої до ч.1 ст.122 КУпАП, у зв`язку з чим колегія суддів відхиляє доводи апелянта з наведених вище мотивів. оскільки такі не спростовують висновків суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що ст.247 КУпАП не передбачена така підстава, як закриття провадження у зв`язку із звільненням від адміністративної відповідальності через малозначність порушення, як і не передбачено закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку зі зміною заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог в частині їх задоволення, правильно і повно встановив обставини справи, разом з тим помилково закрив провадження у справі, у зв`язку з чим таке відповідно до вимог ст.317 КАС України необхідно змінити, виключивши вказане словосполучення; в решті судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України таке необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.229, 242, 243, 246, 250, 268, 272, 286, 315, 316, 317, 321, 322 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 02 червня 2023 року у справі №305/405/23 змінити, виключивши з абзацу третього резолютивної частини рішення словосполучення: «та закрити відносно неї адміністративне провадження».

У решті рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 02 червня 2023 року у справі №305/405/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 06 вересня 2023 року.