Справа № 160/6874/22
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 вересня 2023 року Справа №160/6874/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. при секретарі судового засідання Сергієнко В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та видачу нового виконавчого листа по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12.05.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у проведенні з 01.04.2019 року перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 , із врахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 05.03.2019 року згідно наданої довідки ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» №3324/С-6655 від 09.03.2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , із врахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 05.03.2019 року відповідно до довідки ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» №3324/С-6655 від 09.03.2022 року, з урахуванням проведених платежів, однією сумою.

20.06.2022 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду постановлено:

- адміністративний позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.26, ) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» №3324/С-6655 від 09.03.2022 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» №3324/С-6655 від 09.03.2022 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії;

- в іншій частині позовних вимог відмовити.

17.08.2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява про заміну сторони у виконавчому провадженні з померлого ОСОБА_2 на правонаступника дружину померлого ОСОБА_1 , визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та видачу нового виконавчого листа по даній справі.

25.08.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято до провадження вказану заяву та призначено розгляд вказаної заяви у судовому засіданні на 05.09.2023 року.

05.09.2023 року у судове засідання заявник та боржник, належним чином повідомлені про місце, дату та час судового засідання, не прибули про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до частин другої статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Розглянувши заяву про ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та видачу нового виконавчого листа, судом встановлені наступні обставини.

20.06.2022 року рішенням суду по даній справі зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» №3324/С-6655 від 09.03.2022 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

21.07.2022 року вказане рішення суду набрало законної сили.

10.08.2022 року видано виконавчий лист.

15.08.2022 року з виконання виконавчого листа, виданого у даній справі, відкрито виконавче провадження №69618170.

27.06.2023 року вказане виконавче провадження закінчено, рішення суду залишилось невиконаним в частині здійснення виплати пенсії ОСОБА_2 за період з 01.12.2019 по 31.08.2022 у розмірі 222 558,11 грн.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 28.03.2023 року.

05.07.2023 року приватним нотаріусом у спадковому реєстрі зареєстровано спадкову справу, спадкодавцем у якій є ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 , яка звернулась із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні, була дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується наданою до суду копією свідоцтва про шлюб.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статей 1218, 1219 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Згідно із положенням статті 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, відповідно до статті 61 Закону №2262-ХІІ, суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Такий підхід до врегулювання спірних правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певних осіб.

Слід зауважити, що Верховний Суд у своїх постановах сформулював висновки щодо застосування норм права у питанні процесуального правонаступництва, який зводиться до того, що:

- " … у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя…" (постанова Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 200/10269/19-а).

Таким чином, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

При цьому, заявник - ОСОБА_1 07.08.2023 року, тобто протягом шести місяців після смерті ОСОБА_2 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про виплаті їй, як дружині померлого пенсіонера, нараховану ОСОБА_2 , доплату суми пенсії, нарахованої та невиплаченої на день його смерті відповідно до вимог ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У заяві що розглядається, заявником зазначено, що відповіді на вказану заяву, станом на дату подачі заяви, ним не отримано.

Разом з тим, згідно копії листа Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 13.07.2023 року, на запит щодо надання інформації про реєстрацію ОСОБА_2 та про склад зареєстрованих осіб на день його смерті, для видачі свідоцтва про спадщину, зазначено що останній був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 27.09.1988 року по 28.03.2023 року. Склад зареєстрованих осіб на день смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) становить 3 (три) особи:

1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована з 27.09.1988 року по теперішній час;

2. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований з 16.03.1999 року по теперішній час;

3. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована з 15.02.2005 року по теперішній час.

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання нарахованих, але не виплачених за життя ОСОБА_2 пенсійних виплат протягом 6 місяців після смерті пенсіонера, яке вони можуть реалізувати шляхом звернення до пенсійного органу з відповідною заявою.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази того, що вказані члени сім`ї не реалізували таке право, або відмовилися від його реалізації.

На підставі вищевикладеного, оскільки позивач по даній справі ОСОБА_2 помер - ІНФОРМАЦІЯ_1 , а в матеріалах відсутні докази того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, не реалізували протягом 6 місяців після смерті пенсіонера, або відмовилися від реалізації права звернення до пенсійного органу із заявою про виплату нарахованих, але не виплачених за життя ОСОБА_2 пенсійних виплат.

Крім того, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що заявник ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем позивача - ОСОБА_2 .

Щодо заяви в частині про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд зазначає наступне.

Частиною 1,2 ст.374 КАС України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, за приписами частини 2 статті 374 КАС України підставами для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням; 3) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його добровільним виконанням боржником чи іншою особою; 4) з інших причин.

Тобто, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, пов`язано з певними обставинами, які мали місце на момент його видачі (пред`явлення до виконання), зокрема: помилковою видачею; коли судове рішення не підлягало негайному виконанню і не набрало законної сили або пред`явлено до виконання після скасування судового рішення, на підставі якого було видано виконавчий лист; повним (частковим) погашенням боргу, щодо якого видано виконавчий лист, або з інших причин.

При цьому, словосполучення або з інших причин не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, які, наприклад, пов`язані із процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, норми зазначеної статті встановлюють перелік обставин, за наявності яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, а саме: видача виконавчого листа помилково; відсутність обов`язку боржника у зв`язку з його виконанням або з інших причин.

Суд звертає увагу на те, що заявником не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про помилковість видачі виконавчого документа чи добровільного його виконання у повному обсязі. Не встановлено судом і інших причин, які б давали суду правові підстави для визнання виконавчого листа, таким, що не підлягає виконанню.

Отже, зважаючи на те, що спірний виконавчий лист був виданий саме на виконання рішення у даній справі, яке набрало законної сили та відсутні докази добровільного виконання вказаного рішення суду, то суд вважає, що відсутні правові підстави для визнання вказаного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Також, відповідно до п. 18.4 Перехідних положень КАС України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Однак, заявника просить суд видати не дублікат виконавчого листа, а новий виконавчий лист, що суперечить положенням КАС України.

Таким чином, заява в частині про видачу нового виконавчого листа задоволенню не підлягає, оскільки вказане не передбачено нормами КАС України.

Керуючись ст. 374, 379 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та видачу нового виконавчого листа по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Відповідно до статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294-297 КАС України.

Суддя М.В. Дєєв