Справа № 320/24032/23
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2023-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні відводу судді

07 вересня 2023 року Київ № 320/24032/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

до Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - позивачка) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Із матеріалів справи слідує, що відповідно до ухвали Київського окружного адміністративного суду від 17.07.2023 (суддя Лапій С.М.) відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

25.08.2023 на адресу суду від позивачки надійшла заява, в якій заявлено відвід головуючому судді Лапію С.М.

Згідно з ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду Лапія С.М. від 05.09.2023, суд визнав відвід судді Лапія С.М. необґрунтованим.

Матеріали адміністративної справи № 320/24032/23 були передані до Відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду у відповідності до вимог частини першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2023 головуючим з розгляду заяви про відвід судді визначено суддю Шевченко А.В.

Розглядаючи заяву про відвід судді, суд виходив із такого.

Частиною восьмою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Відповідно до частини одинадцятої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно із частиною дванадцятою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

В обґрунтування заяви про відвід судді Лапія С.М. позивачка зазначила, що ухвала суду від 17.07.2023 суперечить пункту 2 частини четвертої статті 12 та пункту 2 частини четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України. Уважає, що справа має розглядатись у порядку загального позовного провадження, оскільки шкода від протиправних дій відповідача, що завдана їй, складає у розмірі більш ніж 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Також позивачка зазначила, що судом не було вирішено клопотання про витребування її пенсійної справи.

Із урахуванням викладеного вважає, що такі порушення процесуального закону викликають у неї сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Лапія С.М., а тому цей суддя, на її думку, підлягає відводу.

Дослідивши заяву позивачки про відвід судді, суд доходить висновку про те, що наведені у заяві мотиви відводу судді не містять обставин, які свідчать про наявність підстав для відводу судді, оскільки заява мотивована незгодою позивачки з процесуальним рішенням судді Лапія С.М. в частині визначення форми здійснення адміністративного судочинства, а також порушення, на її думку, процесуального закону.

Підстави для відводу судді передбачені статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною другою статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (частина третя статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із частиною першою статті 37 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередніх рішення, постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі.

Відповідно до частини першої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи (частина друга статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із частиною третьою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частиною четвертою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Позивачка посилалась на те, що суддею Лапієм С.М. постановлена ухвала від 17.07.2023, яка суперечить пункту 2 частини четвертої статті 12 та пункту 2 частини четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки справа має розглядатись у порядку загального позовного провадження з тих підстав, що шкода від протиправних дій відповідача, що завдана позивачці, складає у розмірі більш ніж 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Крім того оскільки судом не було вирішено клопотання про витребування її пенсійної справи, то вбачає порушення процесуального закону і з цих підстав.

Суд констатує, що у відповідності до частини четвертої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З урахуванням викладеного, суд уважає, що зазначені позивачкою обставини в обґрунтування заяви про відвід судді є суб`єктивними, не підтвердженими належними та допустимими доказами та не свідчать про наявність обґрунтованого сумніву щодо упередженості та об`єктивності судді, у зв`язку із чим заява про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Лапія С.М. у справі № 320/24032/23 задоволенню не підлягає.

При цьому суд зазначає, що у разі незгоди з ухвалою від 17.07.2023 про відкриття спрощеного позовного провадження, у силу вимог частини третьої статті 293 Кодексу, заперечення на цю ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Керуючись статтями 36, 37, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Лапія С.М. в адміністративній справі № 320/24032/23 відмовити.

Копію ухвали суду надіслати позивачці.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення. Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Суддя Шевченко А.В.