Справа № 420/23421/23
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2023-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 вересня 2023 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Білостоцький О.В., розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 по справі №420/23421/23, -

ВСТАНОВИВ:

06.09.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Департаменту освіти та науки Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Одеській ліцей №117 Одеської міської ради, в якому позивач просить суд:

- визнати бездіяльність Одеської міської ради та Департаменту освіти та науки Одеської міської ради щодо організації безпечного освітнього середовища у Одеському ліцеї №117 Одеської міської ради неправомірною;

- зобов?язати Одеську міську раду, Департамент освіти та науки Одеської міської ради організувати освітній процес у Одеському ліцеї №117 Одеської міської ради в безпечному освітньому середовищі та привести нежитлову будівлю та територію Одеського ліцею №117 Одеської міської ради, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 18, у відповідність до п.п. 4, 9, 11 розділу I Санітарного регламенту для закладів загальної середньої освіти, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25.09.2020 pоку №2205.

Разом із позовною заявою від позивача до суду надійшла заява про забезпечення адміністративного позову, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким стороннім особам, за виключенням учасників освітнього процесу та засновника, перебувати на території нежитлової будівлі Одеського ліцею №117 Одеської міської ради площею 9021,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та прилеглого до неї шкільного подвір`я до моменту набрання рішенням суду по справі №420/23421/23 законної сили.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач стверджує, що Одеська міська рада та Департамент освіти та науки Одеської міської ради ухиляються від своїх обов`язків щодо забезпечення безпечного та нешкідливого освітнього середовища для учасників освітнього процесу у Одеському ліцеї №117 Одеської міської ради, в тому числі для дітей позивача, допускаючи нецільове використання невстановленими особами майна даного навчального закладу.

Позивачем було отримано відповідь №01-13-4/2800/2861 від 08.08.2023 року від Департаменту освіти та науки Одеської міської ради на її адвокатський запит, з якого вбачається, що на підставі рішення №5/2 від 14.03.2022 року Одеського міського оперативного штабу з координації діяльності органів місцевого самоврядування, територіальних органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, пов`язаної із введенням надзвичайного стану, створений розпорядженням Одеського міського голови від 23.02.2022 року №103, Департаменту освіти та науки Одеської міської ради доручено надати сприяння волонтерським організаціям у формуванні гуманітарного центру на базі Одеської спеціалізованої школи №117 I-IIІ ступенів Одеської міської ради Одеської області (наразі - Одеський ліцей №117 Одеської міської ради), за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 18, де було сформовано гуманітарний центр волонтерської організації «Гостинна хата». Заходи сприяння волонтерським організаціям, згідно рішення від 14.03.2022 року №5/2, полягають у наданні приміщень для розміщення волонтерських організацій в закладах освіти комунальної власності територіальної громади м. Одеси, зазначених у п. 1 даного рішення. Гуманітарним волонтерським центром «Гостинна хата» в Одеському ліцеї №117 Одеської міської ради використовується приміщення площею 630 кв.м та територія шкільного подвір`я під склад та автостоянку.

Дослідивши вказану заяву позивача про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Вирішуючи питання про необхідність та доцільність вжиття заходів забезпечення позову, суд оцінює наявність обставин, що зумовлюють винесення відповідної ухвали, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах адміністративної справи та керуючись законом.

Відповідно до частини 1 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову нерозривно пов`язано з підставами та предметом адміністративного позову і ними обумовлюється.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У частині 2 ст. 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмету позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 06 березня 2008 року №2 Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Правовий інститут забезпечення адміністративного позову має застосовуватися лише у виключних випадках та за умови існування обґрунтованої небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам особи до ухвалення рішення в адміністративній справі, або у випадках, якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд зазначає, що позивачем не було наведено жодної чіткої підстави, яка б свідчила про те, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити виконання рішення суду по даній справі.

Крім того, посилання позивача на підстави забезпечення позову у вигляді «порушення прав дітей на безпечні та нешкідливі умови навчання, а також користування начальною, науковою, культурною, спортивною інфраструктурою Одеського ліцею №117 Одеської міської ради» містять загальний характер та не обґрунтовують в достатній мірі підставу для вжиття заходів забезпечення даного позову шляхом заборони перебування особам, що мають відношення до гуманітарного волонтерського центру «Гостинна хата», на території вказаного навчального закладу.

На підставі вищезазначеного суд доходить висновку, що заява позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є необґрунтованою, недоведеною належними доказами, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись приписами ст.ст. 5-11, 19, 150-154, 241, 243, 248, 256, 293-295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову по справі №420/23421/23 відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп. 15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідних положень КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України.

Головуючий суддя Білостоцький О.В.